125 



picis ornati, ultinms basi inflatus; apertura lunato-roiundafa, 

 per/sfomate intus lahiato. Diam. 18 — 21, alt. 13 — 14 nmi. 



Helix fruticum Muller Verm. Hist. 11 (1774) p. 71. Nilsson 

 Hist. Moll. Su. (1822) p. 22. Rossmässler Iconogr. I (1835) p. 61, f. 8. 

 Pfeiffer Monogr. Heliceor. I (1848) p. 135. Frtele Norske Moll. 

 (1853) p. 7. Moquin-Tandon Moll. Fr. II (1855)^p. 196,'t. 16, f. 1—4. 

 NoRD. & Nyl. Finl. Moll. (1856) p. 18, f. 9. Westerlund Sv. MoU. 

 (1865) p. 51; Synopsis critica moll. (1870) p. 48. — Eulota fruti- 

 cum MöRcn Syn. Moll. Dan. (1864) p. 21. Westerlund CoU. Typ. 

 Moll. Su. (1868) n:o 35 & 36. 



Djuret till färgen mycket föriiuderligt , i de mörka skalen lju- 

 sare eller mtJrkare bruurödt, i de blekare gulaktigt eller köttfär- 

 gadt; från de gråbruna trefvarne löpa två grå streck långs sidorna 

 af nacken ; manteln gulaktig , beströdd med större och mindre 

 svarta fläckar, hvarigenom skalets siste vindning bos det lefvande 

 djuret synes vackert fläckig. Koken är ljust hornfärgad, med 4 — -5 

 tväråsar, hvilka sträcka sig utom den icke förtjockade konkava 

 kanten. KärWkspilen är liten (2 mm. lång), nästan rak, syllikt 

 konisk. 



SJcalet klotformigt, temiigen tunt och genomskinligt, föga glän- 

 sande, temligen starkt, enfärgadt eller med ett smalt brunt längs- 

 band, med fina tvärstrimmor ,och oregelbundna, större och mindre, 

 tvärgående upphöjningar, emellan hvilka äro smalare eller bredare 

 fåror, samt med fina, men under loupen mycket tydhga, täta, våg- 

 formiga längs- eller spiralstrimmor; vindning ar ne 5 — 6, starkt 

 hvälfda; sömmen temligen djup, vid mynningen rak; nafvcln djup 

 och temligen vid; mynningen rundadt månformig, något vid; mun- 

 sömmen vidgad och skarp, vid nafveln tillbakaviken, med ett bre- 

 dare eller smalare brunt band inom kanten och bakom detsamma 

 en mer eller mindre tydlig, blåhvit och glänsande läpp. Den yngre 

 (knappt halfvuxna) snäckan har spindelkanten nästan rak, nedåt 

 riktad, bildande en rät vinkel mot den regelbundet böjda, långa 

 ytterkanten; nafveln trång, stundom nästan betäckt; bakom hela 

 ytterkanten finnes ofta ett bredt guLrödt band och inom ytterkan- 

 ten en stundom ganska stark, hvit läpp (isynnerhet hos mörk- 

 skaliga ex.). 



1. rufa: a) unicolor. b) fascia unica supramediana purpxirea 

 [sk. rödbrunt: a) enfärgadt. b) med ett purpurrödt eller mörk- 

 brunt längsband ofvan midten]. 



