135 



Sv. Moll. (1865) p. 47; Synopsis critica moll. (1870) p. 51. — Hy- 

 gromia hispida Mörch Syn. Moll. Dan. (1864) p. 18. Westerlund 

 Coll. Typ. Moll. Su. (1868) n:o 30. 



Djuret långt och smalt med bakre äiidau af foten utlöpande i 

 en lång spets; öfre trefvarne mycket smala jemte hufvud och nacke 

 svarta ; foten baktill och på undre sidan svartgrå. Kärlelspikirne 

 2, ej fullt en millimeter långa, syllikt koniska, vid spetsen långt 

 utdragna och stundom något böjda. 



Sliolet än bredt koniskt, än plattadt halfklotformigt, fint och 

 tätt tvärstrimmadt, vanhgen betäckt med tätt stående, styfva, korta, 

 i spetsen krökta hår och då utan glans, men ofta fullkomligt glatt 

 och då vanligen glänsande och genomskinande, i förra fallet mörk- 

 brunt eller rödbrunt, i sednare horubrunt, grågult eller stundom 

 nästan hvitt ; vindningarne 5 — ö^/j, långsamt tilltagande, något 

 konvexa, den siste med en svagt antydd köl, rundad, vidgad, yt- 

 terst vanligen omgifven af ett ljust band; den näst siste vindn. 

 plattad, knappt 1^2 g^-ng så bred, som den tredje, vid öfre söm- 

 men otydligt nedtryckt; nafveln djup, men föga vid; mynningen 

 halfmånformig, ofta bredare än hög; tminsömmen hvass, svagt vid- 

 gad, vid nafveln något tillbakaviken, invändigt med en vid spindel- 

 kanten tydlig, för öfrigt tunn och låg läpp, hvilken på skalets 

 yttre sida synes såsom ett smalt hvit- eller rödgult band. 



■ — fiisca vel saturata brunnea, peristomate simplice (sk. svart- 

 aktigt eller mörkbrunt med munsömmen utan läpp invändigt). 



a.: testa major, conica (sk. större, koniskt; diam. 10, 



höjd 6 mm.), 

 b.: testa minor, depressior (sk. mindre, mera nedtryckt; 

 diam. 5 — 6, höjd S^/j mm.). 



— pallida, lutescens vel albida, peristomate intus, prsesertim 

 in margine basali strictiusculo, callo albo prsedito, qui testam pellu- 

 cet et extus, pone aperturam, fasciam transversam luteam efficit 

 (sk. blekt, gul- eller hvitaktigt, inom munsömmen, särdeles vid den 

 något raka basalkanten, med en hvit valk eller läpp, som lyser 

 igenom skalet och på dess yttre sidor bildar ett gult tvärband). 



a.: testa major, conica (sk. större, koniskt; diam. 8 — 10, 



h. 6 mm.), 

 b.: testa minor, depressior (sk. mindre, mera nedtryckt; 



diam. 5 — 6, h. 3 — 3^/2 mm.). 



— aJbina, hyalina, densius hispida (sk. hvitt, genomskinligt, 

 tätare hårigt). 



