137 



Anm. Inom den malakologiska literaturen fmnes troligen icke, ej 

 ens slägteua Zonites, Limax och Planorhis undantagna, någon grupp, 

 så belastad med frågtecken, som liitbörande. Osäkerheten och oredan 

 uppkommer här mindre deraf, att samma arter blifvit af olika författare 

 beskrifna under olika namn, hvilket mera gäller de genera, som nyss 

 nämndes, utan emedan olika författare så ofta under samma namn för- 

 stå olika arter, icke sällan under ett fullgodt namn presentera en obe- 

 tydlig form. Då det synes vara lika nödvändigt, som enkelt, att vid upp- 

 tagandet af ett artnamn uteslutande rätta sig efter namnets auctor och 

 den beskrifning han lemnat, så kan man sannerligen ej undgå att häpna 

 öfver de konträrt motsatta karakterer som olika författare tilldela samma 

 arter. På sådana motsatser hvimla flera kritiska slägten. Ett exempel 

 vill jag anföra. H. concinnu Jeffr. utmäi^ker sig just genom sitt platta 

 skal och mycket vida nafvel ("the shell is never globose, like that of H. 

 hispida, and it is more open ; the umbilicus is considerably more open" 

 Jeffr.), men hos Dupuy, Moquin-Tandon och L. Pfkiffer heter det: "co- 

 quille presque globuleuse, ombelic tres petit" — "testa globosa, vix de- 

 pressa, anguste umbilicata." Att denna, under namnet H. concinna be- 

 skrifna form, är en snäcka, som, till följe af sin trånga nafvel, ofta får 

 gälla för Dk.aparnauds H. sericea, har jag mångfalldiga gånger sett i re- 

 misser från mellersta Europa och sjelf har jag, förledd deraf, i mitt för- 

 sta malakologiska arbete gifvit den (med '?) detta namn. Samma form 

 tillhör den H. sericea Mörch upptager i Syn. Moll. Dan. Från H. seri- 

 cea vera och dess varietet granulata är den dock skild. I Pfeiffers 

 Monogr. Heliceor. återfnina vi tydligen Jeffreys H. concinna i beskrif- 

 ningen af H. hispida (testa suborbiculato-depressa, anfracti angusti, aper- 

 tura late lunaris etc.) och från Frankf. a. M. har jag bland många exem- 

 plar, sända ss. H. hispida, blott funnit ett normalt, de öfriga tillhöra 

 den form Jeffreys benämner concinna, denna må nu anses vara egen art 

 eller blott en varietet af H. hispida, hvilket sednare torde vara riktigast. 

 Att söndra och särskildt afhandla hithörande Helices i tvenne grupper, 

 det må vara efter när- eller frånvaron af mynningläpp eller efter skalets 

 mer eller mindre konvexa form, synes i alla afseenden vara olämpligt. 



llclix *conciniia Jeffr. 



Testa glohoso-depressa, scepe orhiculata, pallide cornea vcl 

 Jlavescenfi-cinerea, pilts brevibus raris et caducis hispida, scepe 

 strigis riifcsccntibtis notata; an fr. 6 — 7, arrti, convexiusculi, nlti- 

 nms vix '/g latitttdinis cequans, sapte linea paUida circumdafus; 

 sp i r a planiiiscula ; sntura profunda ; u mbilicits latus, perspec- 

 tivus; o per tura obliqiie lunata, altitiidine inajori; peristonia 

 patulum, intus caUo alho valido. Diam. 10, alt. 4 mm. 



Skalet halfklotformigt nedtryckt, ofta nästan skifformigt plat- 

 tadt, cirkelruudt, ljust hornfärgadt eller gulgrått, glest betäckt med 



