149 



Suhgen. Vallonia Risso. Testa ajjertc umhilicata, 

 depressula, costata vci Iccvis; anfr. S^j^ — 4; a- 

 perttira subcircularis; perlstoma rcflexum, can- 

 dide lahiatum, niarginihus conniventihus. 

 SJcalet öppet nafladt, nedtryckt, på tväreu ribbadt eller fiu- 

 strimmigt ; vindn. S^/j — 1 ; mynningen uästc^u cirkelrund ; mitnsöm- 

 men tillbakaviken, invändigt med livit liipp, mynningkanterna myc- 

 ket närmade hvarandra på mynningväggen. 



1. Hithörande små snäckor uppehålla sig på jorden bland 

 mylla, i multnande trädstubbar, under stenar o. dyl. och att de 

 lefva på torra och för ljuset ffiga tillgängliga ställen synes af deras 

 bleka färg, ty, såväl de snäckor, som sakna ljus, som de, hvilka 

 äro mycket utsatta för solstrålar ne, hafva hvita skal, fast af olika 

 orsaker och af olika beskaffenhet (se Inledn.). Blott två arter 

 (äfven dessa hos flera författare sammanslagna till en) tillhöra denna 

 grupp, som oftare än de flesta andra subgenera af Helix får rang 

 af eget slägte. Dessa arter, desamma som finnas hos oss, bekräfta 

 det länge kända förhållandet, att af hvarje slägte (och grupp) gå 

 vanligtvis de minsta ai'terna längst mot norden och hafva dessa i 

 allmänhet den största utbredningen. Under diluvialtiden voro de 

 lika allmänna, som nu, åtminstone H. costata, och då fans dessutom 

 ännu en, betydligt större art. 



2. Af Férussac (Tabl. Syst. 1822) förenades dessa snäckor 

 tillfölje af skalets form samt mynningens och nafvelns beskaffenhet 

 med Canipylccce under hans subgenus IlelicelJce Icucostonuv, af Fit- 

 ziKGER (Syst. Verz. 1833) fördes de till CJdJosioma, af Beck och 

 Adams till MacrocycUs. Emellertid hade de af Hartman (Syst. 

 Gäster. 1821) blifvit upptagna under slägtet Lticena (ett genus- 

 namn, som Oken redan 1815 begagnat i stället för Succinea), af 

 Risso (Hist. nat. Europ. merid. 1826) hade för dem slägtet Vcdlo- 

 nia (ett namn hemtadt ur den romerska gudaläran) blifvit bildadt, 

 af Brown (111. Conch. 1827 och 1844) slägtet Amplcxns (den om- 

 fattande), af Leach (mski\ enl. Turton Manual 1831) slägtet Zu- 

 rama, af Albers (Heliceeu 1850) slägtet Glaphyra (den polerade). 

 I Index Moll. (1837) förer Beck dem till subgenus Circinaria (af 

 circus, circinus, cirkel, tillfölje af mynningens form) och i Isis (1837) 

 ingå de i Helds genus Corucola. 



