152 



Äfven MöRCH (Syn. Moll. Dan.) är benägen att förena de båda arterna, 

 sägande: "Dersom det bekrsefter sig, at der findes Exemplarer, der ere 

 halvt glatte halvt ribbede, vil det veere et Beviis paa, at denne Art (H. 

 cost.) kun er var. af föregaaende (H. pulch.). Jeg troer at have seet et 

 saadant Exemplar fra Lolland." H. pulchella har alltid, isynnerhet på 

 siste vindningen, talrika, regelbundna, men mycket fina tvärstrimmor, och 

 H. costata saknar ofta de omtalade ribborna, särdeles hos äldre och döda 

 exemplar. Deraf är dock icke deras artskillnad beroende. Dessa snäckor 

 äro alltid lätta att skilja genom mynningens och munsömmens beskaf- 

 fenhet samt hufvudsakligen genom siste vindningen, som hos H. pulchella 

 är vid mynningen utbredd, men hos H. costata nedböjd, hvarigenom 

 dessa få, sedda från sidan, en betydlig och alltid konstant olikhet 

 (Westerl. Öfv. K. Vet. Akad. Förh. 1865 p. 546). I Verh. d. zool.-bot. 

 Vereins VI skiljer äfven V. M. Gkepler H. costata från H. pulch. "mit 

 welcher eine Verwechslung kaum denkbar ist." Af den sednare upptages 

 äfven en varietet enniensis: Gehäuse deutlich gestreift, fast rippenstreifig, 

 ohne jedoch die hautartigen Rippen öder anderc Charactere der H. co- 

 stata Miill. zu theilen. Diese Varietät bestätiget daher mehr die spezifi- 

 sche Trennung der H. pulchella als ihre Verbindung mit H. costata. 



Suhgen. Patula Held. Testa apcrte umliUcata, um- 



hilicata vel pcrforata pro dcpressa, convexa vel 



ticrhinata, striata, costulatn vel ctiam aculeata. 



Skalet öppet nafladt, nafladt eller genoniborradt alltefter som 



det är nedtryckt, convext eller koniskt (ju mera nedtryckt skalet 



är, ju större är nafveln och tvärtom), strimmadt, ribbadt eller der- 



jemte försedt med borst. 



1. Acanthinula Beck: testa pcrforata, glohoso-tur- 



hinata vel epiäermide hrunnca, mcmhranaceo-costulato- 



pUcata vel aculeata incluta; anfr. 4 — 6, teretes, ce- 



leriter acercsccntes ; ap er tur a rotundata; pcri- 



stoma tcnue, expansiusculum, acutum vel intus suh- 



lahiatum, marginibus approxhnatis. 



Skalet genomborradt, klotruudt-äggformigt, med regelbundna, 



af öfverhuden bildade, stundom borstbärande, tvär lameller ; vindn. 



4 — 6, trinda, hastigt tilltagande; mynningen rundad; munsönimen 



tunn, något vidgad, hvass eller med en svag läpp inom de nära 



hopgående kanterna. 



1. Denna lilla grupp innefattar små snäckor, som lefva bland 

 multnande blad på fuktiga ställen i löfskogar och hvilka alla ut- 

 märka sig genom sitt starkt utbildade epidermislager, som höjer sig 

 j regelbundet ställda tvärlameller och stundom växer ut i taggar 



