165 



Denna lilla snäcka har en stor utbredning i gamla verldens 

 norra hemisfer, ty den finnes från Luleå Lappmark (67") genom 

 hela Europa till mellersta delarne af Portugal, Spanien, Italien och 

 Turkiet, äfvensom på Madeira och Azorerna samt vid södra ändan 

 af Baikalsjön i norra Asien. 



Änm. Mr Bourguignat har (Kev. et Mag. Zool. XV 1863) från Helix 

 pygmaea skiljt tvenne former såsom egna arter: H. aucapitainiana B. 

 (i Algier) och H. massoti B. (på östra Pyrenéerna), hvilka möjligen före- 

 komma hos oss (sannolikt åtminstone den sistnämnda), hvarföre jag äfven 

 följt BouRGuiGNATs diaguos på hans typiska H. pygmaea, såsom alldeles 

 öfverensstämmande med de flesta exemplar jag har framför mig, och 

 anför här heskrifningarne på de båda öfriga. H. cmcaj)itainiana: testa 

 pygmaea, pervio-umbihcata, depresso-compressa, cornea, translucida, obli- 

 que striatula, prsesertim supra; spira fere complanata; apice obtuso, lae- 

 vigato, pallide corneo: anfractibus 4'/2 ad 5, supra vix convexiusculis, 

 celeriter crescentibus, sutura impressa separatis; ultimo maximo, dilatato, 

 in medio obscure vix subangulato, ad aperturam lente regulariterque vix 

 descendente; apertura parum obliqua ac lunata, rotundata; peristomate 

 simplice, recto; margine columellari expanso ac reflexiusculo ; marginibus 

 callo sat valido junctis. Alt. 1, diam. 2 mm. H. massoti: testa valde 

 minutissima, late pervio-umbilicata, compressa, supra fere complanata, 

 subpellucida, subnitida, pallide cornea, Isevigata (sub lente non striatula, 

 vel vix argutissime striolata); spira fere plana, vix convexa, obtusissima; 

 apice obtuso, Isevigato; anfractibus å'/,, convexis, lente ac regulariter 

 crescentibus, ad suturam valde profundam sicut canaliferis ; ultimo mi- 

 nuto, rotundato, ad aperturam lente descendente ; apertura parum obliqua, 

 valde lunata, rotundata; peristomate recto, simplice, acuto; margine colu- 

 mellari paullulum expansiusculo; marginibus valde reraotis. Alt. 1, diam. 

 l'/a mm. Differt ab H. pygmsea testa minore, spira minus convexa, an- 

 fractibus lentius et magis regulariter crescentibus, ultimo leviter descen- 

 dente, apertura rotundiore tam älta quam lata et prsecipue sutura pro- 

 funda. — Exemplar från Östergötland och Sjelland öfverensstämraa tem- 

 ligen väl med denna beskrifning på H. massoti. 



Subfam. P u p i n a. 



Corporis pars posterior a peäe distinda, spiraliter con- 

 torta et testa vestita; testa oNonga, cylinclracea vel fvsijor- 

 wis, apertura longituäinaU. 

 Foten endast framtill sammanväxt med kroppen, som är spiral- 

 vriden och innesluten inom ett skal (snäcka) ; snäckan aflång, cylin- 

 drisk eller spolformig, med på längden utdragen mynning. 



