177 



päronformig ; mimsömmen invändigt med en tjock hvitaktig valk 

 eller läpp. 



Bulimus lubrieus-pulchellus H.artmann i Sturms Fauna V (1821) 

 p. 51 (nomen). - Bulimus lubricus var. /S Nilsson Hist. Moll. Su. 

 (1822) p. 37. — Aehatina lubrica var. c. exigua Menke Syn. Moll. 

 (1830) p. 29 (nomen). - Helix (Cochlicopa) luhricella Ziegler Consp. 

 meth. test. (1830) p. 5 (nomen). — Aehatina minima Siemaschko 

 Bull. Nat. Mosc. (1847). Pfeiffer Monogr. Helic III (1853) p. 506; 

 IV (1859) p. 627. — Olandina lubrica var. nilssoni Malm Göteb. 

 Vet., Vitt. Samh. Handl. II (1851) p. 123. — Aehatina collina Drouet 

 Moll. Fr. (1854) p. 46. Pfeiffer Monogr. Heliceor. IV (1859) p. 620. 

 — Férussaeia lubrica var. 2 nilssoni Mai.m Mörch Syn. Moll. Dan. 



(1864) p. 27. — Férussaeia minima Pfeiffer Monogr. Heliceor. VI 

 (1868) p. 246. — Zua lubrica b) lubricoides Westerlund Sv. Moll. 



(1865) p. 62. — Cochlicopa *minima Westerlund Synopsis critica 

 moll. (187Ö) p. 64. 



Förekomst och utbn'(liliii^. I Sverige finnes denna form i 

 Skåfie vid Ignaberga ej sällsynt på sluttningarne å ömse sidor om 

 nedgången till vestra kalkgrulVan (Malm), i Blekinge vid Ronneby 

 på många ställen temligen allmän (C. A. W.), i ZTpland i bergs- 

 skrefvor vid Kungshamn (Hartman). I Danmark enligt O. 

 Mörch. 



Gen. Acicula Risso. 



Testa elongata, fusiformi-clavata, poUta, sutura margi- 

 nata, sjnra sttbturrita; a per t ur a longissima, dimidiam lon- 

 gitudincm testce subcBquans , ohlonga, acuminata ; peri- 

 s torna simplex, acutum; columcUa lihera, subarcuaia, distincte 

 trimcata. 

 Djuret med 4 cylindriska trefvare, de två öfre utan uppsvall- 

 ning i spetsen och utan ögon ; foten baktill mycket smal och spet- 

 sig; "öfverkäkeu sammansatt af smala lameller" (Bielz). 



Skalet aflångt, smalt spolformigt eller något klubblikt, genom- 

 skinhgt, starkt glänsande, tunt, med utdragen spira och fint kantad 

 söm, men utan nafvelfåra; mynningen mycket lång, lancettlik, spet- 

 sig och smal; ntunsönimeoz hvass, rak, utan spindelkant; spindeln 

 fritt framträdande, vid basen afstympad. 



1. Dessa snäckor lefva under stenar, vid rötterna af gräs och 

 tätt stående buskar, vanligtvis mer eller mindre djupt ('/2 — 1 fot) 

 under jordytan på fuktiga ställen, hvilka sednare de så älska, att 

 de stundom finnas bland Hydrobier och Rissoer och äro då ovanligt 



Fauna Molluscomm. 12 



