178 



utbildade. "De äro bland snäckorna livad Proteiis är bland repti- 

 lierna, Amblyopsis bland fiskarne, Anophtalraus bland Coleoptera 

 och Monalistra bland Isopoderna, underjordiska djur, hos hvilka, 

 till följe af bristen på ljus, hvarken färger eller ögon äro utveck- 

 lade" (Mart.). i de innersta alldeles mörka delarne af Kärnthens 

 grottor lefva 9 arter och i Spanien en art af slägtet Zospeum 

 BouRO. (små, hvita snäckor, tandlösa eller med 1 — 2 tänder, till 

 form och skapnad lika Carychium- eller Vertigo-arter) , hvilka äfven 

 alla sakna ögon. Det briljanta tropiska slägtet Achatina, som ännu, 

 sedan en stor mängd arter blifvit frånskilda, såsom tillhörande an- 

 dra genera, innefattar öfver 200 species, eger de största af alla 

 landsnäckor. I vestra Afrikas fuktiga och heta skogar finnas arter, 

 som äro så stora som strutsägg och hvilka blott under regntiden 

 äro framme på buskar och träd. A. reficulata är 160 mm. lång 

 och 70 mm. bred, Ä. variegata är 160 mm. lång och 60 mm. 

 bred, A. immaculata är 145 mm. lång och 68 mm. bred, A. fulva 

 är 140 mm. lång och 60 mm. bred, och beslägtad med dessa jät- 

 tar, af flera författare förd till samma slägte är vår lilla acmila, 

 som har blott ^'i^^ af deras storlek. Denna arts närmaste anför- 

 van dter äro enligt de nyaste bestämningarne 19 species. I Europa 

 finnas 10 (A. hyalina i mellersta Eur., eburnea, aglena och Ues- 

 villei i Frankrike, anglica i England, tumulorum och suhsaxana i 

 Grekland, stephaniana, petifiana och gemmellariana på Sicilien), i 

 Algier 3 (A. raphidia, hrondeU, nnnodea), på Madeira 2, på Kuba 

 2, på Jamaika 1. i Ostindien 1. Flera af dessa äro betydUgt 

 mindre än den art vi ega, men bland de europeiska och algierska, 

 af BouRGUiGNAT ocli Benoit Uppställda, arterna finnas säkerligen 

 åtskilliga, som stå acicula alltför nära för att specifikt skiljas. 



2. Under namn af Buccinimi acicula beskref MtJLLER den 

 ursprungliga arten af detta lilla slägte, men han förde med orätt 

 dit såsom synonym Linnés Helix Syst. Nat. n:o 698 eller H. octona. 

 Bruguiére (Encycl. 1789) räknade den naturligen till sitt stora 

 genus BuUmtis, Stuuer (Fauna Helv. i Coxe's Trav. Switz. 1789) 

 till Helix, MoNTAGU kallade den (i Test. Brit. 1803) Buccinum 

 ferrestre, Lamarck (Anim. sans vert. 1822) förde den till sitt genus 

 Achatina och under namnet A. acicula finnes den såväl hos Nils- 

 son (Hist. Moll. Su. 1822), som ännu hos en del nyare författare 

 (ss, Reeve i Brit. Moll. 1863 och Pfeiffer i Monogr. Heliceor. 

 VI 1868). FÉRUSSAC förenar den med Helix under subgenus Coch- 

 licopa. hvaremot Risso (Hist. nat. Europ. merid. 1826) bildar för 



