180 



(Acicula) acicula Moq.-Tandon Moll. Fr. II (1855) p. 309, t. 22, f. 

 32—34 — Ccecilioides acicula Mörch Syn. Moll. Dan. (1864) p. 29. 

 Westerlund Sv. Moll. (1865) p. 63. — Acicula hyalina Bielz Fauna 

 Moll. Siebenb. (1867) p. 89. Westerlund Coll. Typ. Moll. Su. (1868) 

 n:o 51 ; Synopsis critica moll. (1870) p. 65. 



Djuret helt och hållet hvitt eller gulaktigt (utom i de öfre 

 vindningarne, der den köttfärgade eller bruna lefveru synes genom 

 skalet), nästan genomskinligt, med fina, i långsgående linier ställda 

 knottror ; på midten af nacken en upphöjd längslinea ; trefvarne 

 cylindriska, de öfre sakna ögon och äro icke uppsvällda i spetsen, 

 hvilken är slät och något kouvex; foten är sammantx^yckt, baktill 

 mycket smal och spetsig, slutande vid skalets näst siste vinduing 

 då djuret kryper. 



Skalet nästan trindt, emot nedre ändan småningom tilltjockande, 

 så att det blir aflångt-klubblikt, hvitt, starkt glänsande, för obeväp- 

 nadt öga slätt, under förstoring med glesa djupare tvärstreck och 

 emellan dem högst fina strimmor, genomskinligt (utsatt för ljusets 

 åverkan förlorar det hastigt sin glans och genomskinlighet samt blir 

 kalkhvitt) ; vindningarne 7, plattade eller obetydligt konvexa, ha- 

 stigt tilltagande, den siste stundom nästan lika lång, som de öfrige 

 tillsammantagne ; sömmen föga djup, mycket sned, under förstoring 

 synes den kantad, derigenom att en fin linea går parallelt, på län- 

 gre eller kortare afstånd nedanför sömmen, från de öfverste vind- 

 ningarne ut till raynningkanten ; mynningen smal, aflångt lancettlik 

 eller snarare utdraget päronformig, upptill mycket spetsigt vinklad, 

 utgörande '/3 af skalets längd ; munsömtnen enkel, rak, hvass, 

 sammanhängande genom en duplikatur på mynningväggen (liksom 

 hos Limntea), ytterkanten mycket svagt konvex ; spindeln något 

 vriden, bågformigt böjd, vid basen tvärt afhuggen. Då djuret lef- 

 ver, är skalet glasklart, hvitt, ytterst starkt och glänsande, med 

 röd och gulröd spira. Den tinga snäclan med 4 vindningar, är 

 2^/2 mm. lång, nedtill ^/^ mm. bred, med den ganska smala myn- 

 ningen lika med eller längre än halfva skalet och obetydligt böjd 

 spindel. 



Förekouiuier vanligtvis på fuktiga ställen, vid dammar och 

 vattendrag, hvarest den finnes oftast flera tum neri jorden. Så 

 finnes den i Lunds gamla bot. trädgård, der jag tagit en stor mängd, 

 äfven lefvande exemplar. Man har äfven funnit denna snäcka emellan 

 rottrådarne på liljelökar och i den uppkastade jorden af mullvadshö- 

 gar, i spetsen af gräsrötter 5 — 6 tum neri jorden och på undre sidan 



