- 187 



lamell (hvars vigt för artskillnaden först framställdes i Zeitschr. f. Mala- 

 kozoologie 1851 s. 184—192 af A. Schjiipt) lemnar goda karakterer der- 

 uti, att den antingen (och oftast) är mer eller mindre skild från öfre 

 lamellen eller med denna fast sanmianhängande. Längre ned i gommen 

 och jemnlöpande med sömmen finnes en list, som efter sitt läge kallas 

 det första eller öfre gotwoecket (plica palatalis supera), hvilket nästan 

 aldrig fattas, utan tvärtom är långt, mera framstående än de öfrige och 

 tydligt utprägladt. Ofta finnes under detta ännu ett, än långt än kort, 

 gomveck, som dock alltid nedåt mer eller mindre divergerar. Hos ar- 

 terna med djupt urnupet clausilium tillkommer nedom de båda förre 

 ännu 1 — 3 veck. Långt till höger uti den inre ytan af siste vindningen 

 förekommer hos de flesta arterna vinkelrätt mot sömmen och mot de 

 öfrige gomvecken ett nedtill mer eller mindre mot höger bågböjdt, upp- 

 till rakt, veck, som till följd af sin form fått namn af månteck (lunella 

 eller plica lunaris), hvilket på skalets yttersida betecknas af en röd- eller 

 gulaktig, genomskinande fläck. Af stor vigt för artskilnaden anses öfre 

 gomveckets förhållande tili månvecket vara, om det förra börjar vid det 

 sednares öfre ända eller sträcker sig förbi densamma längre in i skalet. 

 Nacken (yttre sidan af siste vindningen) erbjuder äfven för dessa snäckor 

 vigtiga karakterer. Hos många arter (t. ex. grupp. Alinda) afsmalnar 

 siste vindningen nedåt ooh bildar vid sin högra kant en något snedt 

 långsgående köllik upphöjning, nackköl, crista (ofta svarande mot en in- 

 gående basalränna, canaliculus, inuti mynningen) vid sidan af en mer 

 eller mindre bågformigt böjd fåra, nadfåra (som i mynningen hos grupp. 

 Iphigenia motsvaras af basalvalken. Stundom ligger denna fåra emellan 

 två lika stora och lika formade kölar. 



Anm 3. Utom de här nedan upptagne, finnes ännu en Clausilia- 

 form hos oss, tagen af mig i Skåne, i skogen vid Alnarp nära Lund, vid 

 hasselrötter. Det enda jag emellertid om denna form vill anföra, är föl- 

 jande omdöme om densamma, benäget raeddeladt af dr. E. v. Mårtens i 

 Berlin: "Ganz unbekannt und neu ist mir die kurze und bauchige Clau- 

 silie; sie nähert sich von allén mir bekannten am meisten der Cl. cor- 

 pulenta Frivaldsky aus Klein Asien; diese hat aber viele Fältchen am 

 Mundsaum wie Cl. plicata, was die Ihrige nicht zeigt; ferner ist bei 

 corpulenta die Spitze merklich schlanker als bei der Ihrigen." 



Artöfvcrsigt : 



1. Skal slätt, utan månveck; munsöni sammanlöpande; öfre gom- 



veck 3 — 6; clausilium urnupet. 

 Sk. mörkt; vindn. 10—12; 1. 17, br. 4 mm. Cl. lauiiiiata Mont. 



2. Skal strimmigt eller rihbadt, med månvech; mimsöm samman- 



hängande; öfre gomveck 1 — 2; clausilium icke urnupet. 

 a) Sked med talrika små vårtor (pupiller) på sömmen. 

 Sk. hvitaktigt eller grått; vindn. 9; 1. 11, br. 3 mm. 



Cl. iiilssuiii Westerl. 



