205 



Djuret mörkbrunt, trefvarne och kroppens sidor gråbruna, fot- 

 sulan gråhvit. 



SliOlei spolformigt, något bukigt, föga genom skinande, temligen 

 glänsande, röd- eller gulbrunt, sällan och då blott med få strödda 

 hvita linier, tätt och regelbundet tvärribbadt, utan märkbara spiral- 

 strimmor; rwdn. 9 — 11, något konvexa, de 3 — 4 första nästan 

 lika, sedan småningom tilltagande, den siste med högre och mera 

 skilda ribbor, nedåt afsmalnande liksom hos föregående, men med 

 en tydlig nackfåra, hvarigeuom ock nackkölen blir mera utpräglad; 

 mynningen rhombiskt päronformig med liten, något nedtryckt myn- 

 ningbugt; munsömmen fri, sammanhängande, knappast framstående 

 utom nästsiste vindningen, tillbakaviken, hvit, ytterkanten upptill 

 något inböjd, basen, regelbundet rundad; öfre spindellamcUen liten, 

 sammanhängande med spirallamellen, åcn nedre tätt under den öfre, 

 långt inuti mynningen, bakåt klufven, stundom äfven med två 

 framåt riktade grenar, då lamellen får samma form, som hos före- 

 gående art; intcrlamellnrc anlingen slätt eller med 2 — 3 små veck; 

 gomvall-en mycket tunn; öfre gomveclc 1, går framom månvecket, 

 som är något krökt och synligt på midten af siste vindningen eller 

 närmare venstra sidan ; cJciusilimn nedtill något vinkligt (Eng. ex.). 



Förekomiiier under stenar, trädbark, mossiga trädstammar, gamla 

 murar och bland multnande blad på marken. 



Utbredning. I Norge, Kristiania vid "Agershuus Fsestning." 

 (På zool. museum i Kristiania finnas, enl. benäget meddelande af 

 just. rådet Poulsen, tre exemplar tagna på anförde ställe och be- 

 stämda af Mr J. Gm'Yn Jeffreys). 



Denna art är den enda inom det stora slägtet, som företrädes- 

 vis har en vestHg utbredning i Europa. Förekommer på Abruz- 

 zerna och i Banatet, nästan hela Frankrike och Belgien, i nord- 

 vestra Tyskland och i England på några spridda ställen. 



Anm. Cl. rolpJii skiljer sig från Cl. ventricosa, med hvilken den 

 är närmast beslägtad, genom starkare framträdande nackköl, mindre upp- 

 svälld nacke, interlamellare vanligen med några fä veck, skalets spira 

 icke så smal och utdragen, lifligare glans, ribborna glesare på nacken än 

 på nästsiste vindningen, genom betydligt mindre storlek o. s. v. 



7. Clausilia plicatula Dräp. 



Testa fusiformis, cosiulato-striata, raro-strigillata, modo ni- 

 grieans, modo violaceo- vel cornco-fusca ; sjjira attcnuata, aeutkis- 

 cula; anfr. 10 — 13, uUimus hasi tumidus, gibhosus; ap er tu ra 



