214 



melien (vai'. maxima) och Siebenbiirgen. Jag vill dock icke förtiga, 

 att den Cl. pumila, som på så många ställen är ymnig i de skan- 

 dinaviska rikena, öfverallt der har i ett fall visat sig konstant ohka 

 alla de former jag undersökt från mellersta och södra Europa. 

 Nedre spindellamellen är nemligen hos oss alltid bakåt gatfellikt 

 klufven, hvaremot den alltid beskrifves och jag sjelf alltid funnit 

 den vara enkel från andra länder. Blott de af Parreyss under 

 namnet Clausilia scjuncfa A. Schm. mig tillsända exemplaren från 

 Lolland hafva i detta fall öfverensstämt med våra. -^Då dertill kom- 

 mer, att sinulus hos den skandinaviska Cl. pumila alltid är något 

 nedtryckt och att öfre spindellamellen , nästan alltid är skild från 

 spirallamellen, så är det ganska sannolikt, att all den nordiska s. 

 k. Cl. pumila bör uppställas som en från den verkliga af detta 

 namn skild form: Clausilia sejuncta A. Schm. 



Clausilia *sejiiucta A. Schm. 



Testa ventroso-fusiformis, cornco-fusca, costtilato-striata, vix 

 strigillata; anfr. 12^13, convexiuscuU, primi 4 non, reliqul sen- 

 sim accrescentes, ultimtts basi carinatus; spira attenuata; a per- 

 tura pyriformis, basi rotundata, nec subcanaliculata ; sinulus 

 depressus; peris forna contimmm, solutum, reflexitisculum, albido- 

 limbatum; interlamellare uni-pUcatulum; lamella supera a 

 spirali longe disjnncfa, inf era antice et semper postice bifurcata; 

 callus palatalis tennis, mar g ini par allelus; plica palatalis 

 supera una, ultra lunellam producta; subcolumellaris profunda. 

 Long. 12 — 13, diam. 3 mm. 



SJcalet spolformigt, jiågot bukigt, hornfärgadt, mörkt, temligen 

 fint ribbadt, nästan utan några grå streck ; vindn. 12 — lo, något 

 konvexa, de 4 första lika, de öfriga småningom tilltagande, den 

 siste vid basen med nackköl och nackfåra tydliga; spiran smalt 

 utdragen ; mynningen päronformig, vid basen rundad, med otyd- 

 lig basalränna ; mynningbugten nedtryckt ; munsömmen samman- 

 hängande, fri, något tillbakaviken, hvit; interlamellare vanligen 

 med ett veck; öfre spindeUamcllen långt skild från spirallamellen, 

 den nedre alltid ><!formig; gomvalJcen tunn, parallel med mynning- 

 kanten ; öfre gomvechet går framom månvecket ; spindelvecTtet ligger 

 djupt inne i mynningen. 



Deviatio plica palatali supei*a pollicari vel sesqui pollicari, in 

 gyrum, circumcincta testarn, elongata (monstrositet med öfre gom- 



