222 



3 första lika breda, den siste vid uafvelfåran med eu hög uackköl, 

 som går fram till mynniugkanten, derofvan en temligen djup, något 

 krökt fåra; mynningen rhombiskt päronformig, aflång, med en i för- 

 hållande till skalets storlek ganska djup basalränna; munsömmen 

 något tillbakaviken, hvitaktig; mynningliugien liten, upprätt; inter- 

 lameUare med ett eller två veck, stundom slätt; öfre s^nndellamel- 

 len förenad med spirallamellen, den nedre oftast bakåt hög och 

 gaffelformigt klufven, framtill än försvinnande, än slutar den med 

 en o])etydlig uppsvallning eller utgår ett fint veck ända fram till 

 mynningkanten, stundom tvenne, föga tydliga, som ligga tätt intill 

 hvarandra ; gomvalken vanhgen något inåt riktad ; hasahmlken långt 

 inuti mynningen, vanhgen hög, hvit; spindelvecket temligen fram- 

 stående; öfre gomvecket går knappast framom det obetydligt krökta 

 månvecket. 



— septenirionalis Schm.: curta, ventricosa, subtilius striata; 

 long. 8, diam. 2^/3 mm. (sk. kort, bukigt, mycket tätt strimmigt). 

 A. Schm. 1. c. p. 47, fig. 105, 208. 



— exigua Westerl. : testa cylindrico-fusiforrais (Cl. parvute 

 affinis), subtiliter striatula, non vel raro strigillata, apertura pai'- 

 vula; long. 8, diam. vix 2 mm. (sk, cylindi'iskt spolformigt, mycket 

 fint strimmadt, icke eller obetydligt gråstrimmigt, mynningen ganska 

 liten). RossM. f. 464. "Westerl. Syn. crit. moll. p. 78. 



— erronen Westerl. : testa parva, plica palatali supera ultra 

 lunellam arcuatam longisshne producta (sk. litet, öfre gomvecket 

 går mycket långt framom det krökta månvecket). Syn. crit. moll. 

 p. 79. 



— subrugosa Westerl. : testa fusca, interdum crebro-strigil- 

 lata, subtiliter striata, anfr. ultimo prsesertim latere sinistro costata, 

 anfr. 11, lamella infera deorsum saepissime simplex, raro antice 

 furcata, plica pålat, supera ultra lunellam saepe forte arcuatam plus 

 minus producta; long. 10 — lO^/a» diam. 2^/3 mm. (sk. mörkt, stun- 

 dom tätt gråstrimmigt, fint strimmadt, utom på siste vindningen, 

 som isynnerhet har venstra sidan grofstrimmad eller ribbad, vindn. 

 11, nedre spindellamellen inåt oftast enkel, utåt sällan klufven, öfre 

 gomvecket går mer eller mindi'e framom månvecket, som stundom 

 är så starkt böj dt, att dess nedre inåt riktade ända är parallel med 

 sömmen). Syn. crit. moll. 



Dextrorsa (sk. högervridet). 



rör<'k»uimer helst i bergiga och steniga trakter, på klippor, 

 under stenar i stenrösen och gärdesgårdar, på fuktiga murar, i 



