223 



skogar på trädstammar och bland mossan vid trädrötter, bland 

 multnande löf på marken o. s. v. Detta är en af de få Clausilier, 

 som synes mera älska långsamt förvittrande och sammansatta berg- 

 arter, såsom quartz, gneis, glimmerskiffer, granit, dyenit o. s. v. 

 än kalkberg (RossM.), liksom den äfven mei"a än någon annan äf- 

 ven förekommer i lågtrakter, 



litbredniiig. I Sverige finnes denna art, isynnerhet under 

 foi'men sej^fenfrionaUs, öfver hela riket, åtminstone upp till Fun- 

 näsdalsberget i Eerjedalen, derifrån dr. Söderlund meddelat exem- 

 plar, och till Areskutan i Jcmtland, der prof. Lilljeboeg funnit 

 den. — erron. i bokskogen vid Klinta nära Ringsjön i Skåne (C. 

 A, W.). — suhrug. på Öland vid Borgholm bland kalkstenarne 

 på norra sluttningen vid slottsruinen (C, A. W.); meddelad från 

 Gotland. I Norge h. o. d. vid Kristiania och Bergen (Friele), 

 Söndmör (Ström), Trondhjem (v. Mårtens). I Danmark allmänt 

 utbredd öfver hela landet. Dexfrorsa vid Nykjöbing på Sjelland 

 (BuDDE Lund enl. Mörch). 



Från södra Finland, norra Sverige (63^/^ *>) och norra Skott- 

 land sträcker sig denna arts utliredning genom de flesta länder i 

 Europa, fast flerestädes lokal, till Schweitz, Tyrolen, Ki-ain och 

 Kärntheu. Saknas i Schlesien och i Siebenbiirgeu och är en stor 

 sällsynthet på Alperna. 



Anm. 1. I likhet med Mörch har jag för denna art antagit Ströms 

 namn, såsom det äldsta, då det tvifvelsutan hörer hit. Namnet xyerversa 

 som Reeve m. fl. efter Muller upptaga ( Moquin-Tandon dock felaktigt 

 för Cl. rugosa!), synes i alla afseenden böra uteslutas, alldenstund det 

 med lika rätt synes omfatta flera species, såsom Balea 2^^rversa, C/ans. 

 plicatula och Cl. bidentata (men icke Cl. hiplicata, som L. Pfeiffer 

 tror). 



Anm. 2. Frågan om den specifika skilnaden emellan Clausilia ru- 

 gosa Draparnaud och Cl. nigricans Pult. har ofta och länge varit af- 

 handlad, utan att man kommit till något resultat och i striden derom 

 hafva, mer eller mindre rättvist, äfven Cl. dubia, cruciata och pumila 

 blifvit indragna. Dessa sednare hafva dock i allmänhet blifvit tillerkända 

 arträtt, icke alltid så de förre. Rossmässler anställer med dessa en all- 

 varlig granskning, som slutar med att han förenar dem till en art med 

 2 stammar Cl. rugosa gallica (gracilis, spiris numerosis, lamella inferiore 

 antice subsimplice) och Cl. rugosa germanica (ventricosior spiris sfepe 

 paucioribus), under hvilken sednare han äfven förer de för öfrigt honom 

 föga bekanta Cl. dubia och Cl. cruciata. Desse sistnämnde jemte Cl. pu- 

 mila upptager A. Schmidt i sitt kritiska arbete öfver Eur. Claus, såsom 



