228 



l'tbredniiig. I Sverige, på" öarne Gotland och Öland öfver- 

 allt på klippor och under kalkstensstycken, i Skåne flerestädes, i 

 Blek. sällsynt, i V.Götl. och Ö.Göfl. på inånga ställen ymnigt, i 

 Nerike mycket sällsynt (endast på berget Ullaviklint i Kil s:n: C. 

 H.), likaså i Westml. (vid Westerås C. H. J.). I Norge temligen 

 allmän vid Bergen, sällsyntare vid Kristiania (Friele), vid Volden 

 i Söndmör (Ström), Drivstuen på Dovre vid 2180 fots höjd (v. 

 Mårtens), vid Herstad i Hof s:n teml. ymnig (O. S. J.). I Dan- 

 mark isynnerhet på pilträd och under mossa på gärdesgårdar, 

 Ogr'ivp2^en: Gamle Kalkbrfenderivei (Moll.), Frederiksbergs hava 

 (MöRCH), Lolland (Frus), Karleby på Falster (C. M. P.); Halfön: 

 Flensborg under bladen på gamla pilar vid Mölledammen emellan 

 S:t Jörgeusby och Ballastbacken (C. M. Poulsen), Bispehaven vid 

 Viborg (Fedd.). 



I östligaste delen af Eui'opa synes denna art helt och hållet 

 saknas. I Finland är den blott funnen vid Nordsjö i Helsinge 

 socken samt på Kastellholms ruiner på Åland (en form, som troli- 

 gen är B. rayiana Bourg.) och vid Riga är den mycket sällsynt. 

 I vestra Europas bergstrakter är den deremot mycket spridd från 

 Skottland genom hela England och Irland, Belgien, hela Frankrike, 

 nästan alla delar af Tyskland, utom de nordöstra (icke funnen vid 

 Berlin eller i prov. Preussen), Tyrolen, Schweitz, Kärnthen, Krain, 

 Pyreneiska halfön till Korsika, SiciHen, Madeira (B. maderensis 

 Bourg.) och Azoriska öarne. I Ungern har Rossmässler tagit den, 

 men icke lefvande, på kHppan vid slottet Ghymus, men den är icke 

 funnen i Ryssland eller i Siebenbiirgen. På Vogeserna är snäckan 

 observerad vid 2300 fots höjd öfver hafvet. 



Balea *pyrenaica Bourg. 



Testa elongata, fusiformi-turrita, pelludda, vix nitidula, 

 costulato-striatula, fusco-flavescens; anfr. 10 — 11, planulati ; ap er- 

 tura pyriformis, in parte superiore coarctata, inferiore dilatata; 

 peristonia marginihus approximatis, callo validum tuberculum 

 medianmn prcebente, junctis, scepe continms. Long. 9 — iO^/j, diam. 

 2^1^—3 mm. 



Skalet utdraget, spollikt tornformigt, genomskinHgt, knappt 

 glänsande, fint ribbadt, mörkgult; vindn. 10 — 11, plattade; myn- 

 ningen päronformig, upptill vid venstra sidan smalt sammandragen, 

 nedtill vid, rundad; munsömmens kanter närmade, förenade på 

 mynningväggen genom en hög valk, som ofta är fri, så att kan- 



