233 



het. Många arter förekomma icke annorstädes än på mycket sum- 

 piga ställen, på stränderna af sjöar och floder, såsom P. antivcr- 

 iigo, P. JiUjehorgi, P. ventrosa. Några uppehålla sig med förkärlek 

 i bergstrakter, ss. P. alpestris, P. shuUlcworthiana, P. niimita, P. 

 costulata, P. cwgifsHor, P. arctira, P. pineticoJa m. fl., men välja 

 der alltid våta och fuktiga ställen, multnande löfraassor o. dyl. 

 Nordamerikas Pupaformer äro af synnerligt intresse för vår fauna. 

 Liksom denna till betydlig del karakteriseras af sina många små 

 Pupse (Vertlijines), så utgöra dessa en vigtig beståndsdel i faunan 

 på andra sidan Atlanten. Märkvärdigast härvid är den stora öfver- 

 ensstämmelseu emellan formerna på båda ställen, en öfverensstäm- 

 melse eller aualogie, som ofta öfvergår till förvillande likhet, utan 

 att blifva identitet. Så är förhållandet emellan P. niilium Gould 

 och P. substriata, P. simpJex Gould och P. columella, P. goulcU 

 BiNNEY och P. lilljeborgi, P. ovata Say och P. antivertigo, P. ven- 

 tricosa Morse och P. ventrosa, P. Jio2)pn Moll. och P. arctica (så 

 framt icke dessa två skulle befinnas vara identiska) o. s. v. Af de 

 9 nordamerikanska Pupae Binney räknar till suljgen. Pupilla (af 

 hvilka en och annan enligt vår mening dock rättast föres till Ver- 

 tigo) är P. nnisrorum den största, de öfriga 2 — 2'/2 mm. långa. 

 Af de 10, som föras till gr. Leucochila, är halfva antalet af samma 

 storlek, som vår P. antivertigo, och de ötriga så stora, som Allo- 

 glossa avenacia, de största på Nordamerikas fastland. I Pfeiffers 

 Monogr. Hehceor. VI (18G8) upptages af detta slägte 312 species 

 och till dessa komma i detta arbete 5 för vetenskapen nya. Fossila 

 finnas några och 30 arter i de tertiära formationerna. Af de lef- 

 vaude förekomma inom den paläarktiska provinsen 132 species, af 

 hvilka 22 — 23 tillhöra Sverige (2 — 3 egentliga Pupae, 20 Vertigo 

 Aucct. = Isthmia & Vertigo), 11 Danmark (2 Pupa, 9 Vei-t.), 9 

 Norge (2 Pupa, 7 Vert.), 13 England (4 Pupa, 9 Vert.), 33 Frank- 

 rike (24 Pupa, 9 Vert.), 37 Tyskland (19 Pupa, 18 Vert.), 14 

 Siebenbiirgen (10 Pupa, 4 Vert.), 16 Dalmatien, 15 Venetzien o. 

 s. v. På Madeiraöarne finnas 23 arter (af hvilka P. anconostoma 

 finnes hos oss), på Azorerna 8 (deraf 1 i Europa), i tropiska delen 

 af Afrika .5, södra Afrika 9, Madagaskar 3, Maskarenerna 19, sö- 

 dra Asien 19, Australien 16, N. Amerika 26 (19 Pupa, 7 Vertigo), 

 Kuba 26, Jamaika 9, Haiti 3, Porto rico 16. 



2. Slägtet Pupa uppställdes först af Draparnaud, som dock 

 i början (1801, Tabl.) derunder innefattade Clausilierna, hvilka han 

 afskilde i Hist. moll. 180.5. Förut voro aiterna fördelade på si. 



