240 



p. 65; Coll. Typ. Moll. Su. (1868) n:o 52. - Pxipa cylindracea 

 Moquin-Tandon Moll. Fr. II (1855) p. 390, t. 27, f. 42, 43; t. 28, f. 

 1 — 4. Reeve Brit. Moll. (1863) p. 111. Westerlund Synopsis critica 

 moll. (1870) p. 82. 



Djuret fint grynigt, blågrått, med hufvud och trefvare nästan 

 svarta, kroppens sidor ljusgrå, fotsulan hvitaktig ; öfre trefvarne 

 sitta nära hvarandra och äro nästan cvlindriska, med stora päron- 

 formiga uppsvallningar, de nedre vidt skilda, mycket tjocka och 

 något koniska. 



Skalet djupt och temhgen vidt nafiadt, aflångt cylindriskt, mot 

 spetsen föga afsmalnande, rundadt trubbigt (hos små exemplar är 

 dock spiran stundom långsamt afsmalnande, hvarigenom den får 

 en alldeles konisk form), genomskinligt, glänsande, slätt (under för- 

 storing med fina sneda tvärstrimmor), horngult; vindn. 6 — -7, kon- 

 vexa, långsamt tilltagande, den siste vid mynningen nästan lika 

 bred, som de två föregående tillsammans; wynningen hälft ägg- 

 rund eller nästan triangelformig, på mynniugväggeu med en mer 

 eller mindre hög lamell, som upptill bildar en med ytterkanten, 

 vid dess vidfästningspunkt, sammanhängande hvit knöl ; witnsöm- 

 men hvit eller ljust köttfärgad, tillbakaböjd, så att den bildar en 

 bred, platt Hst, spindelkanteu utdragen, rät, ytterkanten bågböjd, 

 hvarigenom en trubbig vinkel uppstår der de båda kanterna nedtill 

 vid skalets venstra sida råkas. Den yngre snäckan har konisk 

 form, skarp munsöm, som vid den öppna nafveln är något tillbaka- 

 viken, mynningen nedtill vinklad och på midten af mynningväggen 

 en lång, fin lamell. 



1. alha Jeffe. (sk. hvitt, färglöst). 



b. edentula (Pupa dilucida Wallengren 1. c. p. 88?): testa 

 plica angulari aperturse destituta (sk. utan lamell på mynning- 

 väggen). 



Förekomuier såväl i bergstrakter, som på lågland, på klippor, 

 gamla murar, under stenar, bland mossa och multnande blad, på 

 lägre växter, under barken af gamla trädstammar o. s. v. Sitt 

 sydländska ursprung visar den i dessa nordliga bygder genom att 

 tidigt gå i nattqvarter. Liksom P. musc. är denna art ovovivipar. 

 I Juli och Augusti framkomma ungarne, men de äro mycket få, 

 3 — 5, och vid födslen försedda med ett halfklotformigt skal af vid 

 pass 1 mm. diameter och med 1^2 — 1^/4 vindning, mycket hka 

 späda ungar af Helices, något nedtryckta, med en trubbig köl och 

 central, temligen djup nafvel. Moquin-Tandon har mer än en gång 



