241 



observerat 2 — 3 ungar på en gång fastade på moderdjuret vid um- 

 bilicus och sålunda kringförda af henne. 



Utbredning. I Sverige har jag tagit denna snäcka under 

 boklöf på östra branterna af SkäraHd i Skåne (en mörk, bukig, 

 mindre form, med kort och rundad spira, djup och temhgen vid 

 nafvel, kortare och mindre rät spindelkant samt med en mer eller 

 mindre hög lamell tvärsöfver columella och längst innerst midt på 

 densamma en liten konisk tand — deri olik den gotl. formen, men 

 öfverensstämmande med Jefifreys beskrifniug på P. umb.); på Got- 

 land, der arten upptäcktes af Högberg, är den (enl. Lindström) 

 spridd öfverallt i taHka exemplar, lefvande i fuktig mossa och un- 

 der kalkstensstycken; b. eäentula finnes der med hufvudformen, 

 men mycket sällsynt. I Norge är denna snäcka blott tagen på 

 ett enda ställe, nemligen på murarne, som omgifva öfversta delen 

 af Sverresborg vid Bergen, men der i stor mängd (Friele). I 

 Danmark fann just. -råd. Poulsen arten sommaren 1867 på Möens 

 Store och Lille KHnt, der den var allmän bland gräs och mossa 

 samt i närheten af källor, och sommaren 1868 under stenar vid 

 Jons kapell på Bornholm (jemte 1. alha); i Holsteinborg Have är 

 den tagen af d:r Steenbuch. 



I norra Afrika finnes Pupa cylindr. på gränsen emellan Ma- 

 rokko och Algier, nära Konstantine i Algier, vid Guyotviile, vid 

 Flemun och i södra delen af Abyssinien. I Europa är den vidt 

 utbredd och temligen allmän i Portugal, förekommer i Spanien vid 

 Bai"celona, på Sicilien, vid Neapel, i hela norra Italien, vid Triest, 

 i Dalmatien, Grekland, södra Tyrolen, Schweitz, Savoyen, i Baden 

 vid Karlsruhe och liksom så många andra sydländningar (t. ex. 

 Helix aspersa, H. acuta, Limax variegatus o. s. v.) följer den At- 

 lantiska oceanens kuster från Azorerna genom Frankrike, Belgien, 

 öarne i Kanalen, hela England till Shettlandsöarne och uppträder 

 äfven på ön Riigen, vid Riga och i Lithauen. 



Anm. Närvarande arts af de flesta adopterade namn är Pupa um- 

 hilicata Draparnaud af år 1801, men Da Costa både beskref och afbildade 

 densamma redan år 1778 pä ofvan anförda ställe under namn af Turbo 

 cylindraceus, hvilket namn egentligen daterar sig ända från 1678, från 

 Listers "Buccinum exiguum, subflavum, mucrone obtuso, sive eylindra- 

 ceum," hvilken är samma art, enligt alla engelska auctorers vittnesbörd. 

 Då jag anser, att man bör, så vidt det kan förenas med rätt och san- 

 ning för öfrigt, bibehålla det artnamn, som är grimdadt på ett äldre, 

 äfven för-Linneanskt, synonym, har jag upptagit Da Costas namn, hvars 

 anor gå 123 år längre tillbaka än Draparnauds. Visserligen kommer det 

 Fauna Molluscorum. 16 



