258 



ined 5 — ^6 tänder: 1 — 2 på mynn. väggen, 2 på spindeln och 2 i 

 gommen). 



Förekoniuier på våta eller tidtals öfversvämmade ställen, såsom 

 sumpiga ängar, mossar, kärrmarker, på hafs- och sjöstränder, vid 

 kanterna af diken och kanaler o. s. V., på multnande säfstrån och 

 på stjelkar eller blad af andra vattenväxter, på undre sidan af ste- 

 nar eller trästycken, som länge legat på den våta marken, under 

 mossa eller vid rötterna af gräs. Denna snäcka finnes icke blott i 

 lågtrakter, utan äfven högt upp på berg, ss., enl. Jeffreys, vid 

 Fastcastle 1200 eng. fot öfver hafvet. "Such localities appear to 

 have an obvius relation to the preglacial origin of many of our 

 Mollusca." På norra branterna af Pyrenéerna ännu vid 1250 me- 

 ters höjd och i Tyrolen vid 4800 fot. 



Utbredning. I Sverige: prov. Skåne öfverallt på passande 

 lokaler ; i BJeldnge vid Wesan, omkring Ronneby flerestädes ymnig, 

 ss. vid Herrstorpssjön, Skärsjön, Tresjön, Lillsjön o. s. v.; på 0- 

 land mycket sällsynt vid bäcken nära Tveta (C. A. W.) ; på Got- 

 land vid Davidså, Snäckgärdet samt Löjsta, lefvande i mängd un- 

 der vass och rör vid Ti'ullträsk och vid Demberträsk på Fårö 

 (Lindström) ; i Småland vid Jönköping (O. N.) och sällsynt vid 

 Tenhultsjön (E. H.) ; i O.Götl. på nästan alla sjöstränder (E. v. Gr. 

 & ipse); i W.Göil. på gräsbevuxna fuktiga ställen, ^/^ mil n.o. om 

 Fahlköping, t. ex. på Gerums ängar (K. A.); i Nerike i ett gam- 

 malt brott af kornig kalksten emellan Dylta bruk och Qvinuersta 

 torp i Axbergs s:n (Hartman); vid StocMolm h. o. d., såsom vid 

 Klara sjö, sjön Trehörningen och vid Danvikstull (Wikström), äf- 

 vensom vid Slätta träsk på Wermdön (Hartman); i Upland vid 

 Harg (G. E.) ; i Westinl. och Dalarne (enl. Wallengren) ; i Jemt- 

 land (skickad af Retzius till Nilsson) ; i Piteå Lappmark nordli- 

 gast vid Kurrovick (E. H.). Icke funnen, så vidt förf. vet, i rikets 

 vestra provinser (Hall., Bohusl., Dalsl. eller Wermland), ej heller i 

 Norge. I Danmark: Ögruppen, stränderna af Fuursö och Veile 

 Sö vid Holte station, Sjel Sö i norra Sjelland, Gyrstinge Sö vid 

 Ringsted (C. M. P.), Bröndsholmsdal (Stp.), Frederiksdal, Fuiren- 

 dal och Rude (Stb.) ; Halfön, vid Juul Sö nära Silkeborg (C. M. 

 P.), allmän vid Viborg (Fedd.) ; Bornholm (Benzon enl. Mörch). 



Från mellersta Skottland, norra Sverige och Åland är denna 

 art utbredd öfver hela centi-al-Europa till Portugal (prov. Alemtejo) 

 och Spanien (omkring Madrid) i vester, hela öfre Italien, Illyrien 

 och Dalmatien i söder, Ungern, Siebenbiirgen och Lilla Ryssland i 



