274 



djup fåra, som sträcker sig fram till en skarp vinkel på mynnin- 

 gens ytterkant; denna fåra begränsas upptill af en jemn ås ända 

 till mynningkanten, nedtill af en kort, afbruten ås, som mot myn- 

 ningen slutar med en ljusare färgad uppsvallning; framom denna 

 uppsvallning går bågformigt ned till nafvelfåran en fördjupning 

 bakom munsömmen; uiynnmgen mycket liten, nästan tresidigt hjert- 

 formig, ungefär på midten af yttre sidan mer eller mindre starkt 

 intryckt, 4-tandad : inom ytterkanten, i gommen, motsvarande få- 

 ran på nacken, går en lång, röd, bakåt krökt lamell, som vid 

 mynningen är uppsvälld till en tandlik knöl; under detta veck eller 

 lamell, men något djupare in i mynningen, är en kortare, äfven- 

 ledes röd, vecklik uppsvallning; på spindelkanteu är en sned, la- 

 mellformig tand; på mynningväggen äro 2 hvita, tandlika lameller, 

 af hvilka deii högra sitter djupare in i mynningen än den venstra, 

 som utåt blir röd, uppsvälld, och sammanhänger med munsömmens 

 ytterkant ; mtii/söniwcn något tillbakaböjd, med ytterkanten på mid- 

 ten tru1:)bvinkligt utdragen ; båda kanterna nästan sammanhängande 

 på mynningväggen. 



F()rek»uiUHU' hos oss på multnande löf och andra växtdelar vid 

 trädrötter eller nedanför urbergsväggar, under nedfallna blad och i 

 smolk samt på smiirre kringströdda kalkflisor i stenrösen eller på 

 skuggiga branter pä mycket steniga ställen i kalktrakter. I Eng- 

 land, Tyskland, Siebenbiirgen o. s. v. endast på lågländta, sum- 

 piga ängar. 



Utbrediiiilg. I Sverige fann jag denna snäcka första gången 

 1853 i Småland vid Böke i Söderåkra s:n af Kalmar län, seder- 

 mera 1865 på många ställen på Oland, ofta ymnig, såsom vid 

 Borgholm på landtbergsskogen norr om slottet och vid norra mu- 

 ren i Kungsträdgården, Tveta, Ismantorps borg o. s. v., samt 1866 

 i Blelcinge ej sällsynt vid den branta bergväggens fot norr om 

 Bellevue vid Carlshamn; ett enda ex. är funnet på Werkö vid 

 Carlskrona (J. A.) ; på Gotland tagen vid Hallbros, Kopparsvik, 

 Galgberget och Tullträsk (Lindström) ; i Bohuslän vid Kristineberg, 

 enl. prof. Lilljeboro. I Danmark, Ögruppen: i Lundehuus- 

 mossen vid Kjöbenhavn (Stp.), i Holsteinborg Mark mycket sällsynt 

 under stenar (Sxi^.); Halfön: Klusriis vid Fleusboi-g under boklöf 

 (Poulsen) samt i en grop vid Saudvig (Friedel). 



Finnes för öfi"igt i vestra England och Irland sällsynt, i norra, 

 östra och södra Frankrike, flerestädes i Tyskland (ss. vid Berlin, i 

 Mecklenburg, på Harz, i Lissa i Schlesien, vid Bonn, Bamberg, 



