284 



Sk. aflångt ovalt, fast, brungult; vindn. 3, vanl. konvexa; söm 

 oftast djup, framtill svagt nedböjd. (Djur svart). 



S. pfeifferi Rossm. 



2. Spira tornlild ntdragen; mynn. unrfefär V'2 o/ slmlets längd. 

 Sk. äggrundt aflångt, tunt och bräckligt, ljust grågrönt; mynn. 



oval. (Djur Ijusgrätt eller kvitt). S. obloiiga Dr. 



Sk. utdraget äggrundt, tjockt och starkt, bernstensfärgadt ; mynn. 



rundad. (Djur alldeles svart). S. arenaria Bouch.- 



1. N er i t o s t om a. Maxilla suhtridentata, dente 

 mediano vaUdissimo, conico. 

 DJutet har käken nästan tretandad i främre kanten, den niel- 

 tersta tanden eller fliken störst, konisk. 



1. Succinea putris (Lin.). 



Testa ohlongo-ovälis , tennis, rugoso-striatula, succinea vél 

 straminea; spira conica, acutiuscula ; anfr. 3 — 5*/j, supremi con- 

 vexiuscuU, ultimns inflatus, ventricosiis ; sutura levis, juxfa aper- 

 turam subito descendcns. Animal albidum, supra plus minus 

 cceruleum. Long. 15 17, diam. 7 — 9 mm.; apert. 11 — 12 mm. 

 langa, 7 mm. lata. 



Helix putris Linné Syst. Nat. X (1758) p. 773; Fauna Su. ed. 2 

 (1761) p. 531; Syst. Nat. XII (1767) p. 1249. - Helix succinea 

 Muller Verm. Hist. II (1774) p. 97. — Succinea ampliibia Drapar- 

 NAUD Hist. Moll. (1805) p. 58, t. 3, f. 22, 23. Nilsson Hist. Moll. Su. 

 (1822) p. 41. RossMÄssLER Iconogr. I (1835) p. 91, f. 45. Friele 

 Norske Moll. (1853) p. 27. — Succinea putris Nord. & Nyl. Finl. 

 Moll. (1856) p. 9, f. 2. Jeffreys Brit. Conch. I (1862) p. 151. Mörch 

 Syn. Moll. Dan. (1864) p. 29. Westerlund Sv. Moll. (1865) p. 31; 

 Coll. Typ Moll. Su. (1868) n:o 12; Synopsis critica moll. (1870) p. 

 102. Lindström Gotl. Moll. (1868) t. 2, f. 4 (maxilla), 9 (radula). 



Djuret gulaktigt med två svarta streck från de öfre trefvarne 

 öfver ryggen, eller gulaktigt, med hvitt hufvud, ett genomlysande 

 svart band i trefvarne och smutsgul fot med veck ; Mikcn har hos 

 de fullvuxna utom det koniska större midtelutskottet (hvarigenom 

 den har någon likhet med käken hos Limax, Vitrina och Zonites) 

 på hvarje insida af sidoskänklarne en svagt framskjutande tand 

 (hvilka alldeles saknas hos unga individer, som således hafva käken 

 lika med S. pfeiff.: Lindstr.) och är mera brun än hos de andra 

 arterna. 



