290 



ff Spira tiirrita. 



Spiran toinilikt utdragen; myun. vanl. af lialfva 

 skalets längd. 



3. Siiccinea oblouga Dräp. 



Testa ohlongo-ovafa, fenuis, äiaphana, sfriata, fnsco-vircscens 

 vel virenti-hitescms ; sjiira snhelongata , acutinscula , contorta; 

 anfr. 3 — 4, ventrosi, cdcriier accrescentes, sufura subprofunda 

 disjuncti; ap er tur a ovalis, sutura phts minusve angulosa. Ani- 

 m a I alhidum vel aWldo-griscum, verticc et paUio griseo-punctatum ; 

 uncmi radulce låter. scc. ord. hasi producta, quam cnspides siib- 

 cequales dupplo triplove longiore. Long. 7 10, diam. 4 — 5 mm.; 

 apert. 4 — 5 nmi. longa. 3 — 4 mm. lata. 



Succinea ohlonga Draparnaud Tabl. Moll. (1801) p. 56; Hist. Moll. 

 (1805) p. 59. RossMÄssLER Iconogr. I (1835) p. 47. Högberg Vet. 

 Akad. Handl. 1841 p, 200. Pieikfer Monogr. Heliceor. II (1868) p. 

 516. Moquin-Tandon Moll. Fr. II (1855) p. 61, t. 7, f. 32, 33. We- 

 sterlunb Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. 1865 p. 545; Coll. Typ. 

 Moll. Su. (1868) n:o 14 & 15; Synopsis critica moll. (1870) p. 104. 

 Lindström Gotl. Moll. (1868) t. 1, f. 14 (%. anat.). 



Djuret Ijusgrått, med hufvud och hals blågrå, eller nästan helt 

 och hållet hvitt ; MiJccn med en otydlig flik i midten af främre 

 kanten; tungmembranens sidohakar af andra ordningen hafva en 

 lång bas och hufvudet försedt med flera korta, nästan liklånga 

 spetsar. 



Skalet äggrundt aflångt, svagt glänsande, med båghöjda, fina 

 tvärstrimmor, tunt, bräckligt, genomskinligt, mycket blekt gult, 

 dragande i grönt, eller grågrönt; vindn. 3 — 4, konvexa, hastigt 

 tilltagande, den siste temligen bukig ; spiran temhgen hårdt vriden ; 

 sömmen något djup; mynningen oval, upptill med en mer eller 

 mindre tydlig vinkel. 



— impura Hartm. (Succ. areuaria Malm Göteb. Vet., Vitt. 

 Samh:s Handl. II p. 118 V) : testa limo in lineis transversalibus pa- 

 rallelis obducta, parvula, ovato-oblonga, leviter striata, spira brevi, 

 anfr. 3, subtortis, apertura rotundato-ovah ; long. 6 — 7, diam. 4 

 mm.; apert. 3^/j — 4 mm. longa, medio 3 mm. lata (sk. i tvärgå- 

 ende parallela rader betäckt med jord, litet, äggrundt aflångt, fint 

 strimmadt, med kort spira, 3 något vridna vindn. och rundadt oval 

 mynning). Yngre snäcka? (Ung zz: S. humilis Drouet? T. long. 

 4, diam. 'i^/j mm., apert. '2^j.^ mm. longa, magis rotuudata). 



