291 



— elongafa Westerl.: testa oblonga, solida, pellucescens, stri- 

 ata, succineo-rufa ; spira louga, acuminata, valde contorta; sutiu'a 

 profunda; long. 7, diam. 3^2 mui-; apert. 4 mm. longa, 2^/3 mra. 

 lata (sk. aflångt , starkt och tjockt, genomskinande, strimmadt, 

 mörkt bernstensfärgadt, med läng, spetsig, starkt vriden spira och 

 djup söm). 



Förekommer i närheten af bäckar, kanaler och dammar, men 

 nästan endast på torra och sandiga ställen, på stenar, staketer, gär- 

 desgårdar, på växter, trästycken, på trädstammar, ofta högt uppe 

 vid kronorna. 



Utbredning. I Sverige vid SfockJwlni först upptäckt i Stora 

 Humlegården af Högberg, sedermera äfveu tagen vid Nacka (G. E.) ; 

 i Småland vid egendomen Rosenlund nära Jönköping (J. E. Z.) ; 

 i Westml. på Björnön (C. H. J.). — impura förekommer till- 

 sammans med a (samt i SMne vid Stora Råby nära Lund?). — 

 elong. ej sällsynt invid bäckrännilar på de nordhgaste sluttningarne 

 af Omberg vid Boi-ghamn (R. Lundbergh & C. A. W.) ; denna 

 form har skalet mycket lika följande art, men djuret är hvitt och 

 tuughakarne öfverensstämma fullkomligt med dem hos S. oblonga. 

 I Norge på multnande hasselblad bakom kalkbränneriet på Malm- 

 öen i Kristiania-lj orden (C. M. P.). I Danmark: Ögruppen, i 

 Frederiksbergs Have (O. MtJLLER, Fabricius), på Glacierna och i 

 sandgrafvarne under stenar, men isynnerhet i stor mängd på sta- 

 ketet omkring Söndermarken (Mörch) , på stengärdesgården vid 

 Skovshoved (Moll.), Haver på Österbro, Kjöbenhavn, isynnerhet på 

 blad af Dianthus (C. M. P.), "under barken på pil vid Helsingör 

 (Forbes enl. Mörch), i Redsle Sko v vid Vaalse på Falster (J. C.) ; 

 Halfön, på blad under hagtornshäckar vid Sollie nära Flensborg, i en 

 sandgraf vid Bygholm nära Horsens (C. M. P.), vid Husum i slotts- 

 trädgården (Friedel), vid Viborg (Fedd.); Bornholm vid Kanuik- 

 gaarden (C. M. P.). 



Denna art förekommer dessutom i trakten af S:t Petersburg, 

 i Belgien, hela Tyskland, nästan hela Frankrike, Savoyen, Schweitz, 

 norra Italien, Illyrien, Siebenbiirgen ända till Ukraine, men i all- 

 mänhet sparsamt och på spridda ställen. I Frankrike är den tagen 

 i dep. Puy de Döme vid 9.50 meters höjd öfver hafvet och på Vo- 

 geserna vid 1000 meters höjd. 



