292 



4. Siiccinea areuaria Bough.? 



Testa ovato-acuta, crassa, striatula, nitidula, sordide succi- 

 nea; spira conica, acutiuscula, valde contorta; anfr. S^j^ — 4, 

 convexi, sutura proftmde disjuncti; apertura rotundata, vix ovata, 

 superne vix angulosa. Animal omnino nigrum; uncini radulce 

 later. sec. ord. hasi hrevi, lata, cuspide unica longitudine esquali, 

 cuspidihus lateralibus minutis. Long. 8 — 11, diam. 5 — 7 mm.; 

 aperf. 4 — 5 mm. longa, 3 — S^j^ mm. lata. 



Succinea arenaria Bouchard-Chantereadx Catal. Moll. Pas-de-Cal. 

 (1838) p, 54? DupuY Moll. de Fr. (1847) p. 67, t. 1, f. 10? Pfeif- 

 FER Monogr. Heliceor. II (1848) p. 517? Moquin-Tandon Moll. Fr. 

 II (1855) p. 62, t. 7, f. 35, 36? — Succinea arenaria Westerlund 

 Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. 1865, p. 445; Coll. Typ. Moll. Su. 

 (1868) n:o 16; Synopsis critica moll. (1870) p. 106. Lindström Gotl. 

 Moll. (1868) p. 21, t. 2, f. 2 (testa), 6 (maxilla), t. 1, f. 15 (radula). 

 — Succinea ohlonga Jeffreys Brit. Conch. I (1862) p. 154. Reeve 

 Brit. Moll. (1863) p. 44. 



Djuret är helt och hållet svart ; käken med en obetydlig flik 

 i midten af främre kanten; tungmemhranens sidohakar af andra 

 ordningen hafva en kort och bred bas, vid tungans kant knappt 

 synlig nedom spetsarne, längre in med den innersta spetsen på huf- 

 vudet mycket längre än de öfriga och lika lång, som basen. 



Skalet utdraget äggrundt, ganska starkt och tjockt samt föga 

 genomskinligt, finstrimmigt, djupt brungult eller bernsten slikt ; spi- 

 ran konisk, spetsig, mycket hårdt vriden ; vindn. S^/j — 4, mycket 

 utsvällda, skilda af en djup söm ; mynningen snarare rund än oval, 

 icke bildande någon märkbar vinkel upptill. 



— impura: testa limo in lineis transversaHbus parallells ob- 

 ducta; long. 5 — 6; diam. 3—3^2 mm.; apert. 2^0 — ^ ^^^^- longa, 

 2— 2^/2 mm. lata (sk. i tvärgående parallela rader betäckt med 

 sand och jord). 



Förckouittier i närheten af bäckar, träsk o. dyl., nästan endast 

 på fuktiga eller våta ställen, på mossa, multnande växtdelar o. s. v. 



Utbredning. I Sverige, på Träskhedarne i Bunge, Bungenäs, 

 i Ruthe, vid Snäckgärdet, Ejketräsk på Gotland (Lilljeborg, Lind- 

 ström). — impura: Löjsta, Bästeträsk. I Danmark anser d:r 

 O. MöRCH att S. aren. finnes i Bierremark på Lolland och Ugle- 

 dige vid Prsestö, från hvilka ställen han sett exemplar, äfvensom 

 Friedel i Malak. Bl. 16 b. anför att samma art förekommer på 

 torra ställen vid Flensborg. 



