295 



Sydamerika samt Australien; Pythia Bolten med 20 arter från 

 sydöstra Asien och Australien ; Plecotrema Ad. med 12 sp. från 

 sydöstra Asien, Saudwichsöarne och Kuba; Cassidula Fér. med 14 

 arter från Austrahen och Asiens öar ; Alexia Lam. med 12 sp. i- 

 synnerhet från Medelhafvets öar och halföar samt Garycliium Mull. 



Gen. Carychium Muller. 

 Testa minima, dextrorsa, ovato-ohlonga; ap er t ur a 

 obliqua, longior quam lata, dentata vel plicata; per is t o ma 

 ificrassafum, rejte.ium. 

 Djuret har två korta trubbiga trefvare, vid hvilkas bas ögonen 

 äro belägna. 



Skalet litet, högervridet, äggrundt aflångt; mynningen något 

 sned, mera lång än bred, försedd med tänder eller veck; munsöm- 

 men tjock, uppsvälld, tillbakaviken. 



1. De snäckor, som tillhöra detta slägte, äro alla ganska små 

 och likna våra minsta Pupa-arter. De älska mycket fuktiga ställen 

 och uppehålla sig på marken under säf eller andra vattenväxter, 

 under stenar, vid växtrötter o. s. v. Huruvida det finnes en eller 

 flera arter af detta slägte, derom äro icke författar ne öfverens. 

 Pfeiffer (Monogr. Auricul. ]8,5(i) upptager 5 species (sedan de 

 nu till Zospeum räknade undantagas), C. minimum Mull., C. elon- 

 gatuiii Villa från Italien, C. gracile Mor. från Portugal, C. indi- 

 cum Benz. från östra Indien (i Semla och Landour, på skuggiga 

 bergväggar, vid en höjd af 5000 — 9000 fot öfver hafvet) och C. 

 exiguum Say i N. Aamerikas norra och mellersta stater. Till dessa 

 lägger BouRGUiGNAT (i sin monogr. öfver slägtet i Amen. Malacol. 

 LXIV) ytterhgare fem nya arter, C. striolatum och rayianum från 

 Frankrike, C. minus från Cap Verdsöarne samt C. existelium och 

 euphcsum från N. Amerika. (Dessutom anför B. 6 fossila sp.). 

 Alla stå de den ursprungliga arten, C. minimum, mycket nära och 

 skilja sig från densamma endast genom skalets kortare och tjockare 

 eller längre och smalare form, nästan släta eller fint strimmade yta, 

 tre tydligt utvecklade mynningtänder eller med någon af dessa för- 

 svunnen o. s. v., så att de inom Europa förekommande formerna 

 sanuoHkt bäst förenas med C. minimum och de amerikanska redu- 

 ceras till en art, så som Binney gör i sina arbeten. 



2. MtJLLER uppställde (Verm. Hist. II, 1774) detta slägte pä 

 den äfven af honom först beskrifna arten minimum och är det- 

 samma numera allmänt antaget. Denna art har dock sedan Mullers 



