307 



håller två små, nu nästan obestämbara mollusker (Moq.-Tand.) 

 Förut, såsom af Lister (Hist. auim. Anglise. 1678) ocli Gualtieri 

 (Ind. test., 17-12), äfveu stundom sedermera, såsom af Geoffroy 

 (Traité somm. d. coqu., 1767) och Muller (Verm. hist., 1774) 

 räknades dessa snäckor till Buccinum eller af Da Costa (Test. 

 Brit., 1778) till Turho. Hos Linné (Syst. Nat. & Fauna Su.) 

 utgjorde de en del af hans i/^cZ/iC-slägte, hos Scopoli (Introd. 

 hist. nat., 1777) och äfven i början hos Bruguiére (Encycl. 

 Méth., 1789) och PoiRET (Coq. de TAisne. 1801) af Bulimus. 

 Sednare (Encycl., 1791) bildade Bruguiére slägtet Lymnea, hvil- 

 ket med få undantag (Montagu bibehöll ännu 1803, Test. Brit., 

 namnet Helix) öfverallt blifvit adopteradt, men icke utan att 

 förut hafva, efter författarnes olika smak eller lynnen, undergått 

 förändring i stafuingssättet. och detta icke mindre än åtta gånger: 

 Lymnea (Bruguiére, 1791), Lymncea (Lamarck, 1799). Limneus 

 (Draparnaud, 1801), Lymnus (Montfort, 1810), Lynmeus 

 (Brard, 1815), Limnaus (Cuvier, 1817), Limnea (Deshayes, 

 1826). Limncea (Rang, 1829), Lijmnmis (Villa, 1841). Det 

 enda riktiga ibland dessa är Limncea. emedan namnet kommer af 

 Xl^ivrj, träsk, XifivaJog. Montforts benämning (i Conch. syst., 

 1810, II. p. 267) har dock icke samma omfång, som de öfriga, 

 utan är egentligen blott slägtnamnet för L. stagnalis L., hvar- 

 emot han bildar slägtet Radix för L. auricttlaria (och anför- 

 vandter) emedan han ansåg denna art såsom grundformen för 

 denna underfamilj. Snart började slägtet än vidare upplösas i 

 smärre genera, genom Leach, som i Turtons Brit. Moll., 1831, 

 uppställer genus Gulnaria för L. auricularia, ovata och peregra, 

 gen. Stagnicola för L. stagnalis, palustris, glahra ocli truncatula, 

 hvarifrån Fitzinger (Syst. Verzeichn., 1833) skiljer L. pol. och 

 truncat. såsom eget genus Limnophysa, hvartill Swainson (Treat. 

 Malac. , 1840) lägger namnet Leptolimnea för L. glahra^ 

 af Beck (Ind. Moll., 1837) kallad Omphiscola. Numera an- 

 vändas dessa benämningar endast för underafdelningar af si. 

 Limnfea, olika hos olika författare. Så delar Moquin-Tandon 

 (Moll. Fr., 1855) si. Limnsea i 3 grupper: Amphipeplea (L. 

 glutinosa), Gtdnaria (L. auricularia, limosa, peregra), Lymnus 

 (L. stagn., truncatula, palustris, glabra), och Mörch (Sj^n. Moll. 

 Dan., 1864), som frånskiljer Amphipeplea såsom eget genus, de 

 öfi'iga formerna i 4 subgenera: Leptolimnea (L. glabra). Lim- 



