345 



under några veckors tid och förtärde efter isens smältning seder- 

 mera den föda (bröd), som räcktes dem. Kobelt (Nass. Fauna 

 p. 177) säger sig i bergsbygden omkring Biedenkopf funnit L. 

 peregra om vintren mycket allmän; den drog sig tillbaka ur bäc- 

 karne i källorna, lefde der munter och frisk vintren öfver och 

 blef aldrig funnen med lock för skalraynningen, men om sommaren 

 gräfde den sig ned i dyn. om dess förekomstställen uttorkade. 

 Enligt Clessin (Augsb. Fauna p. 105) gräfver den sig icke ned 

 i dyn. utan söker blott skydd under gräsruskor o. dyl. för de di- 

 rekta' solsträlarne. 



Itbreilniug. I Sverige finnes />. per. under en eller annan 

 gestalt från sydligaste Skåne upp till nordligaste Lappland, all- 

 männast var. niarginata, åtminstone i de bergigare delarne, och var. 

 minor. Hufvudformen är temligen sällsynt, men mest spi-idd var. 

 afrata, som egentligen tillhör rikets mellersta och nordligaste land- 

 skap, men är äfven fiinnen i de sydligare, såsom i Skåne, "in ri- 

 vulo, orto e scaturigine in lapifodina Bussagrafven ad Hör" (un- 

 der förutsättning att hit hörer Nilssons var. y. hvars storlek an- 

 gifves så: long. 12. apert. 8; spir. 5 mm.), i Herrstorpsjön vid 

 Ronneby i Blek. samt på många ställen i kärren på Olands alf- 

 var (C. A. W.). Af var. niarginata har jag funnit i en lergrop 

 vid Kallingevägen nära Ronneby ett ex. af en monstrositet, som i 

 hög grad liknade en jättestor L. truncatula, med vid sömmen breda 

 och tvära vindningar. och nästan endast kan bestämmas såsom en 

 peregra moustr. deraf, att blott 1 ex. af denna form kunde anträf- 

 fas bland en mängd af niarginata. I Norge är L. peregra mycket 

 allmän (enl. Friele). 1 Danmark är den utan tvifvel äfven 

 vidt utbredd, ehuru vi ännu om dess förekomst der endast hafva 

 knappa notiser. Mörch upptager två former: a ahhreriafa (long. 

 19 mm., lat. IB mm., long. aperturje 13 mm., lat. 9 mm.) och 

 ,i oblonga (long. 20 mm., lat. 12 mm., long. aperturse 14 mm., 

 lat. 7 mm.), båda från en liten kanal vid grottan i Söndermar- 

 ken, som han förmodar vara det ställe der JMuller upptäckte 

 arten C^ln paludoso ochraceo horti Fridrichsbergiensis limo ob- 

 ductum" — namnet Söndermarken är af sednare datum). Formen 

 § (enl. Mörch = L. infernicdia Michaud Compl. p. SG. t. 16, 

 f. 17, 18) är vidare tagen på Amager i de djupa vattenfyllda 

 hålorna emellan Sundbyvester och Taarnby (J. C), i Leersöen 

 (Mörch), i en dam vid Rönne (Erslev), Vendsyssel (Stp.), ^rö 

 (Riise). Var. marginata vid Dilsagergaard nära Slagelse (C. M. 



Fauna Mollusi-onim. 23 



