360 



gr. I, p. 102). BiELz (Fauna Moll. Siebeub., p. 174:) m. fl. anse 

 det vara högervridet. Troschel (De Limnseaceis, 1834, p. 31) an- 

 ser det hvarken vara höger- eller venstervridet, utan midt emellan 

 båda eller rakt ut vridet, "rectrorsa". För min del är jag af de- 

 ras åsigt, som säga, att skalet är högervridet. Den sidan af ska- 

 let hos Planorbis anser jag motsvara spiran hos andra snäckor, 

 som är den öfversta, då mynningen är till höger, men den minst 

 utdragna delen af mynningen är nedåt. Hos de snäckor, som 

 hafva mynningens mest utdragna del eller ytterkant till venster 

 då spiran är uppåt (eller mynningen nedåt), är skalet venster- 

 vridet. Detta gäller äfven för de högst märkvärdiga exotiska 

 Helixformer. hos hvilka under största delen af skalets bildning 

 denna försiggår i lios snäckorna vanlig ordning, men der slutet af 

 sista vindningen plötsligt vrider sig i alldeles motsatt riktning, så 

 att mynningen kommer att öppna sig åt samma håll. som spirans 

 förra spets. Hvad som föi'svårat bestilmningen om tifre och undre 

 sidan hos Planorbis och tillfölje deraf i hvad riktiiing skalet är 

 vridet, har varit ovissheten hvarest spiran vore att söka hos dessa 

 snäckor, der vindningarne iiro ställda i samma hcijd. Mer eller 

 Hundre djupt konkav i midten är hos de flesta arterna den ena 

 sidan af skalet och denna sida har man ofta derföre benämnt naf- 

 vel och den motsatta spira, och då hos några arter den ena. hos 

 andra den andra sidan varit i midten insänkt, har man ansett en 

 del species vara högervridua. en annan del venstervridna. och 

 detta kunde väl låta sig gr)ra, då vi bland de siebenbiirgska 

 ^^?ea-arterna finna några alltid venstei-vridna (11 haueri. cyclo- 

 stoma och glauca), en (B. livida) alltid hfigervrideii och en (B. 

 lactea) lika ofta höger- som venstervriden. Men nu äro icke säl- 

 lan hos arterna af Planorbis båda sidorna af skalet lika konkava, 

 hvartill från andra slägten förekomma exempel på en insäukt spira, 

 såsom hos Amphipeplen involuta, I/mi.ncea tnmida m. fl. Wore 

 slägtet Planorbis venstervridet. skulle 1) det utgöra det, så vidt 

 jag vet. enda exemplet på. att mynningens spindelkant vore lilngre 

 utdragen än ytterkanten; då skulle 2) skalets undra sida alltid 

 vara mörkare färgad och starkare strierad än den öfra. hvilket 

 endast såsom ytterst sällsynta undantag förekomma inom andra 

 slägten; 3) om snäckan blir lagd så, att munsömmens längst ut- 

 dragna kant kommer nederst, måste djuret, för att få fäste med 

 foten, vrida kroppen ett hälft slag och för att krypa, vända den 

 motsatta sidan af skalet uppåt. Jag vet ingen, som påstått annat 



