370 



på båda sidorna öronlikt utvidgad, på mynningväggen samman- 

 hängande genom ett tunt lager af kalksubstans. Den unga snäc- 

 Jcan är först på båda sidorna gallerformigt strimmad och något 

 hårig; sedan, ända tiU omkring '/lo af det fullväxta skalet, qvar- 

 stå deraf blott de parallela, med små borst besatta, längslinierna 

 emellan hvilka man finner fina tvärstreck. 



Förekommer i större stillastående vatten, insjöar, kanaler, di- 

 ken, dammar och kärr, sällan i flytande vatten, i åar och bäckar, 

 och vistas der gerna på undra sidan af på vattenytan simmande 

 blad och stjelkar, bland ymnigt förekommande Lemna, eller kry- 

 per omkring på bottnen bland der multnande växtdelar. Djuret 

 är mycket retligt, så att det vid minsta beröring drager sig djupt 

 in i skalet, och kommer det i beröring med något skarpt ämne, 

 såsom peppar, salt e. dyl., eller det mycket oroas, afsöndrar det 

 en purpurröd eller coccinellfärgad vätska, hvaraf det i flera trak- 

 ter fått namnet purpursnäckan eller coccionellsnäckan. Sina 2 — 3, 

 aflånga (ovala eller rundade), 8 — 15 mm. långa äggkapslar lägger 

 det på vattenväxter och innehåller hvarje kapsel ett olika antal 

 ägg (12 — 40), hvilka, enligt Moq.-Tandon, utkläckas på omkring 

 15 — 16 dagar. 



Utbredning. I Sverige, prov. Skåne: på många ställen om- 

 kring Kristianstad, ss. i Södra grafven, vid Tivoli, i Södra ler- 

 grafvarne, vid Nosaqvarn, vid Mölleröd (Malm & C. A. W.), i 

 Hörby å, vid Lund, i Ringsjön, ymnig omkring Stehag (C. A. W.), 

 vid Smedstorp (E. H.) o. fl. st.; i Blehinge i kärren vid Sisse- 

 bäck, vid skånska gränsen (C. A. W.); i Södermanland i Ökna- 

 sjön (E. H.) ; vid StocJcholm allmän, t. ex. i dammen i Klara park, 

 i K. Djurgården, i sjöarne Bomsjö, Klara sjö o. s. v. (Wikström), 

 vid Stora Sickla samt i Skurusunds halfsalta vatten emellan Skuru 

 park och Dufnäs (Hartmann); prov. Upland vid Ultuna nära 

 Upsala (J. E. Z.); prov. Westmanland temligeu allmän i närhe- 

 ten af Mälaren (C. H. J.) ; prov. JenUland på strandstenar i Stor- 

 sjön, temligen sällsynt (Nyström). Utom södra, sydvestra och 

 östra Skåne samt i den vid dess östra gräns liggande närmaste 

 delen af Blekinge, finnes således denna snäcka mig veterligen in- 

 genstädes förr än mer än 3 breddgrader nordligare, längst i öster, 

 i Mälarens dalsänkning, men der lika allmänt, som i rikets sydli- 

 gaste del, hvarefter den först uppträder ytterligare mer än 3 bred- 

 grader längre mot norr, under det den saknas i mellanliggande 

 delar, liksom i rikets alla vestra provinser samt i Norge. I Dan- 



