374 



beskrifver och benämner sålunda: Pl. etruscus i östra Europa 

 samt Anatolien, Pl. elophilus i Siebenbiirgen, Pl. nordenskiöldii 

 i Ryssland ocli Finland, Pl. anthracius i Bukarest i Wallachiet, 

 Pl. hanaticus i Ungern, i Banatet, i Siebenbiirgen, Pl. adelosius i 

 Toskana, isynnerhet vid Pisa, till hvilka han i samma Revue &c. 

 för 1870 p. 28 lägger Pl. mahilli från dep. TOise i Frankrike. 

 En med vår ammonoceras analog form af Pl. corneus omtalas från 

 Schwanheimerängarnes afloppsdiken af Kobelt i Nachr. Bl. 1869 

 p. 203 och Nass. Fauna p. 190. 



2. Tropidiscus Stein. Testa modiocris, sccpius 



8 — 15 mm. lata, vel parva, 5 — 6 mm. 1.; anfr. 



scepissime lente accrescentes , uUimus carinatus 



vel angulatus. 



Skalet medelmåttigt stort, vanligen 8 — 15 mm. bredt, eller 



litet, 5 — 6 mm. bredt; vindningarne oftast långsamt tillväxande, 



(und. n:o 3.) den siste kölad eller kantig. 



f Anfractus ultimus carinatus. 

 Siste vindningen försedd med köl. 



2. Planorbis umbilicatus Mull. 



Testa fusca, cornea, opaca, scepe strigis sanguineis, utrin- 

 que, supra magis, concava; anfr. 6 — 7, convexi, ultimo majori, 

 deorsum carinato; a per tur a rotundato-ovalis. Diam. 12 — 20 mm. 



Helix planorbis Linné Syst. Nat. X (1758) p. 769; Fauna Su. ed. 

 2 (1761) p. 527. — Flanorhis umbilicatus Muller Varm. Hist. II 

 (1774) p. 160. MöRCH Syn. Moll. Dan. (1864) p. 50. Westerlund 

 Sv. Moll. (1865) p. 99; Coll. Typ. Moll. Su. (1868) n:o 88; Exp. Crit. 

 Moll. (1871) p. 124. — Planorbis marginatus Dbaparnaud Hist. Moll. 

 (1805) p. 45. Nilsson Hist. Moll. Su. (1822) p. 80. Rossmässler Ico- 

 nogr. I (1835) p. 102, f. 99. Friele Norske Moll. (1853) p. 30. 

 Nord. & Nyländer Finl. Moll. (1856) p. 63, f. 52. — Planorbis 

 complanatus Stein Schn. u. Musch. Berl. (1850) p. 76, t. 2, f. 18. 

 Moquin-Tandon Moll. Fr, II (1855) p. 428, t. 10, f. 18—28. Jeffreys 

 Brit. Conch. I (1862) p. 91. Reeve Brit. Moll. (1863) p. 143. — 

 Planorbis linnéi var. marginatus Malm Göteb. Vet., Vitt. Samhis 

 Handl. IH (1855) p. 137. 



Djuret svart, yngre ljusare, med svartgrå eller stundom röd- 

 aktiga trefvare, eller djupt violettrödt, med mycket små svarta 

 fläckar och köttröda trefvare. 



