388 



Grill enl. C. G. A.). I Norge är denna snäcka ännu icke ur- 

 skild, men finnes der tvifvelsutan. I Danmark förekommer den 

 i Holsteinborgs skogar (enl. ex. från Stb.), och möjligen är det 

 /? major, som är tagen i en grop vid vägen från Gröndal till 

 Vandlöse vid Frederiksberg (Möl. enl. Mörch.) 



Liksom hos oss är det svårt att med noggrannhet angifva 

 denna snäckas utbredning för öfrigt, då den så allmänt blifvit för- 

 vexlad med Pl. rotundatus, dock torde följande uppgifter i detta 

 fall vara mest pålitliga. Nordkusten af Afrika i Algier flerestä- 

 des. I Europa på Sicilien, i Spaniens norra provinser, hela norra 

 Italien. Friaul, Istrien. Dalmatien. Fransensbad i Böhmen, Sieben- 

 biirgen, i trakten af Kiew; i Krain, vid Klagenfurt. i erkehertigd. 

 Österrike, i Schweitz, i Baj^ern flerestädes, i Wiirtemberg vid Lud- 

 wigsbui'g, i Baden vid Constanz och Knielingen, omkring Frank- 

 furt och Hanau, samt derefter på enstaka ställen spridd öfver hela 

 norra Tyskland; h. o. d. i Frankrike, i Belgien, Nederländerna 

 samt i England blott på Oxwich marsh, nära Swansea. Af Kreg- 

 LiNGER uppgifves dess utbredning i flera fall annorlunda, sanno- 

 likt emedan han rättar sig efter författarnes namn Pl. spirorbis, 

 utan att hafva varit i tillfälle att undersöka källorna; men detta 

 namn tillhör i ganska många fall Poirets Pl. rotundatus., någon- 

 gång ZiEGLERS Pl. septemgyratus. 



Anm. "RossMÄssLER beskrifver i sin Iconographie h. I, p. 106 en 

 Planorbis under namn af "P/. spirorhis Muil.," hvarefter han säger: Hier 

 hfiben wir den echten Pl. spirorbis von Muller, uber den nur Diejenigen 

 in zweifel sein können, die Muller nicht selbst zu Rathe ziehen. Detta 

 påstående är dock oriktigt. Den snäcka, Rossmässlee beskrifver och pl. 

 2, f. 63 ger figurer af, är icke densamma, som Muller upptagit under 

 samma namn, utan en i Skandinavien ännu icke funnen form, måhända 

 art, hvilken skiljer sig från föregående genom färre (endast 5) vindnin- 

 gar, hvilka hastigare tillväxa, så att den siste är betydligt högre och bre- 

 dare än den näst siste, (vid mynningen hastigt vidgad), fullkomligt trind, 

 utan tecken till köl eller kant, genom fullkomligt rund, endast af myn- 

 ningväggen något månformigt, inskuren mynning, tydligare läpp o. s. v." 

 (Westerllnd Sv. Moll. p. 103.) Derefter har Mörch benämnt denna form 

 Pl. duzuri (Amer. Jour. of Conch., 1868). Typen (från Leipzig) för 

 RossmAsslers Pl. spir. är alldeles densamma, som Stein beskrifver i Schnec- 

 ken u. Muscheln der Umgegend Berlins, 1S50, p. 75, under samma namn 

 och afbildar t. 2, f. 17. Dr E. v. Marticns har godhetsfullt meddelat 

 mig förträffliga typiska exemplar från Bot. Trädgården i Berlin. Denna 

 form står visserligen nära Pl. spirorbis Muller, men är säkerligen en 

 skild art. Jag får om densamma hänvisa till Exposé critique des mol- 



