395 



9. Planorbis rossmaissleri Auersw. 



Testa corneo-lutescens, nitidula, stBpe sordide ferruginea 

 obtecta, supra concaviuscula, suht^is umhilicato-concava, subtiliter 

 transversim striata, inconspicue clathrata; anfr. 4, celeriter ac- 

 crescenfes, feretes, non carinafi; apertnr a subrotunda, parum 

 obliqua; peristoma scepius alho-lahiatum, lamella tenui con- 

 tinuum. Diam. 5 — 6 mm. 



Planorhis rossm(Bssleri Auerswj^ld, Ad. Schmipt Zeitschr. f. Malak. 

 1851, p. 179. RossMÄssLER Iconogr. XVIII (1859) p. 131, f. 962 (ex. 

 typica, a beat. Rossmässler ipso in loco originali ad Leipzig capta, 

 communicavit clariss. E. v. Mårtens). Westerlund Exp. Crit. Moll. 

 (1871) p. 134. — Planorhis aTbus Nord. & Nyländer Finl. Moll. 

 (1856) p. 66. V. Wallenberg Luleå Lapplands Moll. in Mal. Bl. V 

 (1858) p. 114; De Moll. Lapp. Lul. (1858) p. 32. 



Skalet nedtryckt, l^rungulaktigt, svagt glänsande, ofta be- 

 täckt med en i'oströd skorpa, ofvau något fördjupadt, under vidt 

 nafladt, fint tvärstrimmadt. med omärkliga spirallinier; vindn. 4, 

 hastigt tilltagande, trinda. utan kant eller köl; mynningen run- 

 dad, föga sned; munsömmen ofta invändigt med en hvit läpp. 

 kanterna förenade genom en tunn lamell på mynning väggen. 



Furekouiiuer i diken, kärr, gropar, bäckar o. s. v. 



Utbredning. I Sverige, endast i de nordliga ocli nordligaste 

 delarne. såsom i Dalarne i Ljusterån vid Säthers stad (C. G. A.); 

 i Piteå Lappmark vid Jörn m. fl. st., vanligen på gränsen emel- 

 lan tall- och björkregionerna (E. H.) ; i Luleå Lap)pm. vid Qvick- 

 jock samt på bergen Lastak ofvan trädregionen (vindn. 4. skalets 

 höjd vid mynningen 1, 3, skalets största diamer 6, minst 5.2 mm. ; 

 stora ex. höjd vid mynn. 2.3, största bredd 7,4, minsta 6.2 ram.: 

 Wallenberg; 2 ex. äro från Qvickjock meddelade af prof. Lo- 

 ven); i Torneå Lappm. vid Karesuando (5 unga ex. meddelade 

 af prof. Lilljeborg) ; vid Juckasjärvi och i Enare träsk tagen af 

 Malm (4 ex. meddelade af prof. Loven). 



Pl. rossm. upptäcktes först i några grafvar på ängar vid 

 Leipzig, är derefter funnen i prov. Preussen i grafvar på ängarna 

 vid Pegel. vid Frankfurt, vid Karlsruhe och Eggenstein. samt vid 

 Franzensbad i Böhmen. Nord. & Nyl. omnämna anf. st. en form 

 af Pl. albus från norra Finland, Paanajärvi, som är något större 

 och högre (diam. 5 ^/j, höjd 2 mm.), till färgen ljusare, med vind- 

 niugarne alldeles trinda, grönh vitaktiga, glatta, saknande längsstrim- 

 mor, hvilkeu fornt med all säkerhet hörer hit. 



26* 



