408 



Snäckan skålformig, lutaude konisk, med hvass krökt spets, 

 utan spira; mynningen lika vid som skalet. 



Ancyliuae tillhöra hufvudsakligen vestra hemisferen. Hos oss 

 förekomma de under två former: den ena har respirations- och 

 öfriga vitalorganer belägna på djurets venstra sida, hvarföre äfven 

 vertex på skalet är böjd åt höger; hos den andra är förhållandet 

 motsatt. I likhet med flera nyare författare har jag upptagit 

 dessa båda former under skilda slägten, isynnerhet, som de der- 

 jemte äro betydligt olika till käkarnes form samt tunghakarnes 

 antal och gruppering. Dessa djur föras af en del författare till 

 Mollusca pulmonata, af en annan till M. branchiata. allt efter som 

 de anses respirera med lungor eller gälar, hvarom meningarne äro 

 olika. De äro dock tvifvelsutan verkliga Limna^ida. nära besläg- 

 tade med Physse. Det gällika jjihang, som tillsluter lungkavite- 

 tens öppning emellan den breda fotsulan och mantelkanten på ven- 

 stra sidan, har blifvit misstaget för en verklig gäl. 



Gen. /%iicyluii (Geoffroy). 



An i mal orijiciis organ. inf. ad sinistrum, maxiUa. su- 

 periore clupUce serie papiUarmn, maxiUis låter, triplice 

 serie (ex Moq. Tand.), dentihus lingu. 35 in ser. long., 

 142 — 147 in ser. transv. (ex Goldf.) 



Testa sinisfralis, conoidea, apice verticis reftexo sub- 

 mediano ad dextrmn leviter inflato. 

 Djuret uppfyller helt och håliet skalet och är alldeles täckt 

 af detsamma, så att vid krypandet endast spetsarne af trefvarne 

 synas utom skalkanten; hufvudet mycket stort, med två breda fli- 

 kar framtill och två korta, nästan cylindriska trefvare, som äro 

 tjockare och plattade vid basen, vid hvars inre sida ögonen sitta; 

 foten kort, oval, till hela sin längd förenad med kroppen; öpp- 

 ningarne för de inre delarne äro vid främre delen af venstra 

 kroppsidan; käharne äro tre, en öfverkäk och på hvardera sidan 

 en medelst en stark hinna med den förra förenad sidokäk; öfver- 

 käken består af ett antal små bredvid hvarandra liggande mörkt 

 färgade hornskifvor, hvilka i käkens midt äro små, men mot si- 

 dorna till en viss punkt blifva allt större, hvarefter de åter så 

 småningom aftaga mot käkens båda ändar (Goldf.) ; enl. Moq. 

 Tand. har öfverkäken en dubbel och hvardera af sidokäkarne en 

 tredubbel rad af papiller; ttm,gan är bandformigt utdragen, med 



