412 



har sin plats i denna afskilda kavitet. Det större eller undre 

 skalet är betydligt tunnare än det öfre mindre och lemnar genom 

 sina starka årsringar bevis på dess hastiga tillväxt. Stimpson an- 

 tager att djuret tillbringar sin första sommar och höst i det öfre 

 mindre skalet, att septum bildas under den följande vintern (af 

 samma skäl. som epiphragma hos Heiices) och att det under nä- 

 sta vår vid fortsatt tillväxt bildar sitt nya, större eller undre skal. 

 livarvid det äldre lilla skalet behålles såsom skydd för de ömtåli- 

 gare inre delarne. Af detta slägte äro blott 4 arter bekanta, från 

 Kuba, Kalifornien, Potomakfloden och Nya Zeeland, en från hvar- 

 dera stället. 



Artöfversigt: 



Sk. koniskt, ljust färgadt, kalkartadt; den trubbiga spetsen räcker 

 på långt när icke öfver bakre mynningkanten; mynning run- 

 dadt oval. A. fluviatilis Mull. 



Sk. nedtryckt koniskt, brunt ; den hvassa spetsen rilcker nästan 

 öfver bakre mynningkanten; mynningen utdraget äggrund. 



A. *depertitus (Z.) Friedel. 



1. Ancylus fluviatilis Mull. 



Testa mitrceformis, oblique conoidea, tenuis, cornea vel caJ- 

 carea, extiis fusca, subtiliier radiatim striata, inius coerulescens, 

 nitida (interdum tota albida); a per t ur a subrotundo-ovalis, in- 

 terdumfere circularis. Long. 6 — 8(9), lat. 5 — 6^1 ^, alt. -^Vj — 3 mm. 



Ancylus fluviatilis Mullek Verm. Hist. II (1774) p. 201. Nilsson 

 Hist. Moll. Su. (1822) p. 84. Moquin-Tandon Moll. Fr II (1855) p 

 484. Malm Göteb. Vet., Vitt. Samh:s Handl. III (1855) p. 151. Nord 

 & Nyländer Finl. Moll. (1856) p. 75, f. 68. Jeffrevs Brit. Conch 

 I (1862) p. 120. Reeve Brit. Moll. (1863) p. 171. Mörch Syn. Moll 

 Dan. (1864) p. 55. Westerlund Sv. Moll. (1865) p. 111; Coll. Typ 

 Moll. Su. (1868) n:o 102; Exp. Crit. Moll. (1871) p. 140. 



Djuret mörkgrått, med fina svarta punkter, under ljusare; 

 foten oval, nästan af samma form, som skalets mynning. 



Skalet liknar till formen locket på en skål, om man vill äf- 

 ven en phrygisk mössa eller en forntida hjelm, är särdeles bredt 

 och snedt konisk, ungefär hälften så högt, som bredt, tunt, genom- 

 skinande, stundom bräckligt, stundom temligen fast och hårdt, fint 

 och tätt strålformigt strimmadt från toppen till pereferien samt 

 dessutom omgifvet af koncentriska strimmor, utvändigt alldeles 



