415 



Gen. Acroloxuii Beck. 

 (Velletia Gray). 



Ån i mal orificiis organ, intern, ad dexirum: maxillce 

 popillis confertissimis {ex 3Ioq. Tand.): denfes linguales 

 14 — 15 in ser. longit., 88 — 90 in ser. transv. (ex Goldf.) 



Testa dextralis. depressa, ohlonga, apicc laterali ad 



sinistruni. 



Djuret liknar det hos föregående slägte. men har öppningarne 



för de inre delarne vid högra kroppssidan, käkarne (enl. Moq.- 



Tand.) försedda med högst talrika papiller samt tunghakarne (enl. 



Goldfuss)" ställda i 14 — 15 längdserier och 88 — 90 tvärrader. 



Skalet utan vindningar, aflångt, nedtryckt skålformigt; spet- 

 sen belägen nästan på skalets midt, böjd åt venster. 



1. Hithörande få arter uppehålla sig i gropar, kanaler, sjöar 

 eller långsamt rinnande bäckar, fastade vid vattenväxter, mycket 

 sällan vid stenar. Deras lefnadssätt öfverensstämmer föröfrigt gan- 

 ska mycket med föregående slägte. De förekomma likväl i vida 

 mindre antal tillsammans, liksom äfven artantalet är ganska in- 

 skränkt, ty i Europa finnes blott en art och för Nordamerika upp- 

 tager Biuney endast tre. 



2. Såsom vid föregående genus anfördes, var det Beck, som 

 först (Ind. Moll. 1837) åtskiljde Acroloxus från de såsom ofvan 

 är visadt oriktigt s. k. egentliga Ancyli såsom ett subgenus, vis- 

 serligen utan att anföra några karakterer för detsamma, men med 

 så tydligt tillkännagifvande af gruppens typ, att någon tvekan 

 icke kan uppstå, om hvad han menat. Gray (Tourtons Shells 

 Brit. 1840) går ett steg längre och höjer gruppen till eget slägte, 

 hvilket han benämner Velletia, och detta namn behålles af Mo- 

 quin-Tandon (Moll. Fr., 1855) för andra gruppen af hans Ancij- 

 lus, hvars öfriga former han räknar till Åncylastrum. Mörch adop- 

 terade (Syn. Moll. Dan., 1864) Acroloxus såsom eget genus och följes 

 deri af Keferstein (Bronns Kl. u. Ordn., 1866) m. fl. under det 

 att KoBELT (Catal. europ. Binnenmoll., 1871) upptager ett helt 

 och odeladt genus Ancylus, af v. Gallenstein (Kärten"s Conch., 

 1852) kalladt Ancyllus. 



Artöfversigt: 



Sk. hinnartadt, aflångt, båtformigt, mynn. aflång; 1. 6. br. 3 mm. 



A. laciistris Lin. 



