439 



stor, mot mynningen starkt vidgad nedåt; nafveln i början vid 

 och tydligen visande den näst siste vindningen, men afsmalnar se- 

 dan hastigt, så att nedra hälften utgöres af en fin cylindrisk 

 perforation; mynningen stor, cirkelrund med rak söm. 



1. malleata: testa lineis spiralibus elevatis, interstitiis mal- 

 leatis (sk. med upphöjda spiralliuier och mellanrummen emellan 

 dessa och tvärlinierna intryckta). 



FÖrckomuKT i diken, bäckar, kärr, gropar o. s. v. 



Utbredning. I Sverige upptäcktes denna art af afl. dr Han- 

 SÉN i Svartgölen i prov. O Götland och i denna provins är den 

 sedermera tagen på flera ställen (E. v. G.) ; i TJpland vid Ultuna 

 nära Upsala (J. E. Z., W. L.); på Öland i en bäck vid Stora 

 Dahlby (C. A. W.); i Skåne vid Kristianstad (C. O. v. Porath). 

 I Norge skall den vara tagen vid Stavanger af H. Friele, men 

 det är möjHgt att detta är V. frigida. I Danmark "paa et 

 enkelt Sted i en Mosegröft paa Sognefogdens Lod i Rude i Mseng- 

 de" (Stb. i bref), i Sorösö (Stb.) och i Viborgsö (Fedd.) enl. 

 Mörch; EUemose i Valdbygaard Skov vid Slagelse samt i trakten 

 af Kjöbenhavn (C. M. P.). 



För öfrigt är den hittills funnen i en graf vid Briesesang 

 ymnig samt bakom Rixdorf vid Berlin (F. depressa Stein icke 

 C. Pfr.), vid Miiggel-Bergen 3 mil ö. om Berlin, i Steiermark 

 (F. xndcliella Studer), i erkehertigd. Österrike (F. umhUieaia 

 Fitzinger) och i Saimen i Finland ( F. depressa N. & N.). Stein 

 säger anf. st.: Under namnet F. sinaitica finnas i härvarande 

 (Berlin) konkyliologiska museum några af Hemprich och Ehren- 

 berg vid foten af Sinai i Palestina samlade exemplar, hvilka knap- 

 past torde böra skiljas från V. depressa (d. h. macrostoma), så- 

 dan den här förekommer, ehuru de hafva en något ljusare färg. 



5. Valvata ambigua nov. sp. 



Testa depressa, pallide virescens, subtus pallidior, stibtili- 

 fer et dense, at regulariter et argute, transversim striata, supra 

 spira sat elevata, suhtus umhilico cylindrico; anfr. S^j^, ultimo 

 rapide accrescente; apertura magna. Diam. 4, alt. 2^1^ mm.; 

 alt. aperturce l^/g mm. 



Djuret — 



Skalet nedtryckt, ljusgrönt, under blekare, mycket fint och 

 tätt, men regelbundet upphöjdt tvärstrimmadt (tydligast hos yngre 

 exemplar); spiran temligen upphöjd, men sjelfva toppen ligger på 



