447 



djuret mest liknande Paludina, men skalet såsom hos Valvata, 

 koniskt, kägelformigt eller skifformigt), hvilka bebo vatten, som 

 äro mera utsatta för uttorkning, hafva ett dubbelt respirations- 

 system. nemligen utom gälkaviteten vid högra sidan en lunghåla 

 vid den venstra. Blindfliken vid nackens venstra sida hos Palu- 

 dina är då utbildad till en lång tub till att föra luft till lung- 

 hålan, och är detta isynnerhet fallet med en betydlig del af de 

 hafvet tillhöriga Ctenobranchia, hvilka till följe deraf delas i Cten. 

 six)lionostomata (med manteln framtill vid venstra sidan utdragen 

 till en ränna eller tub, siphon, för att leda vattnet in i andhålan, 

 och i följe deraf skalets mynning på motsvarande sida antingen 

 urringad eller mynningkanten utdragen till en kanal för siphonens 

 skydd) eller Cten. holosfomata (hvilka sakna siphon och hafva hel 

 skalmynning). Slägtet Paludina har sin egentliga utbredning i 

 norra halfklotet. G. v. Frauenpeld upptager af detta slägte 100 

 arter, af hvilka 4 tillhöra Europa (P. vivipara, P. contecfa, P. 

 mamillata Kuster, P. atra Crist & Jan, de båda första med 

 flera ofta såsom sjelfständiga arter betraktade, former), 42 södra 

 och östra Asien. 5 Siberien, 6 norra och mellersta Asien, 6 södra 

 Afrika, 27 Amerika, 4 Australien. (Fossila arter, hufvudsakligen 

 från Wealden. upptager han 54 arter, hvaraf 8 å'ån N. Amerika, 

 3 från Ostiudieu, alla öfriga från Europa). Härvid tages dock 

 slägtet i ganska vidsträckt betydelse. NoiT om Alperna finnas 

 endast två arter och dessa desamma, som förekomma hos oss. 

 Särdeles egendomlig är dessa båda arters utbredning i norden i 

 jemförelse med densamma i andra länder. P. contecta finnes ej 

 sällsynt i Ladogasjön och enligt Lilljeborg skall der finnas äfven 

 P. vivipara, för öfrigt ingendera utom trakten af S:t Peterburg i 

 ''hela nordöstra Europa. I Sverige är P. vivipara ytterst allmän 

 omkring Mälaren, d. v. s. i landskapen Södermanland, Upland och 

 Westmanland. likaså ymnig på slättbygden i Nerike, men ingen- 

 städes observerad i skogsbygdernas vattendrag, i Östergötland är 

 den sällsynt, Gefleån bildar dess gräns mot norr och Westerås- 

 ti-akten mot söder. Dess förekomst infaller således vid Östersjön 

 emellan 58 — ^60° n. br. Söder om 58° förekommer P. contecta, 

 i Småland. Blekinge. Skåne och Westergötland, äfven der flere- 

 städes ymnig, så att dess polargräns sammanfaller med den förres 

 seqvatorialgräns. men båda dock så strängt skilda, att de aldrig 

 äro funna i samma trakt. Blott P. contecta finnes i Norge, om- 

 kring Kristiania. På skandinaviska halfön har således denna sed- 



