450 



103 ; Exp, Crit. Moll. (1871) p. 146. — Paludina achatina Rossmass- 

 i-EB IconogT. II (1835) p. 109, f. 66. Hansen Öfvers. af K. Vet. Akad. 

 Förh. 184-5, p. 254. — PaJuclina fuscinta Stein Schn.ix. Musch. Berl. 

 (1850) p. 90, t. 3, f. 2. — Vivipara fasciata v. Fratenfeld Verzechu. 

 Nom. Gått. Paludina in Verhandl. zool.-bot. Gesellsch. in Wien XIV 

 (1864) p. 605. — Viviparns fasciatus Mörch Syn. Moll. Dan. (1864) 

 p. 62. 



Djuret mörkbrunt med rcidgula punkter. 



Skalet fast. iiggrundt, något aflångt, med kort trubbig spira, 

 gulgrönt, med tre bruna längsbaud, fiustrimmigt, svagt genomski- 

 naude, föga glänsande, utan nafvel eller stundom med en mycket 

 fin nafvelstrimma ; vindn. 4—5. hastigt tilltagande, afrundade. 

 konvexa. icke bukiga; sömmen något djup, men på långt när icke 

 så, som hos följande art; mynnmgen rundadt äggformig; munsöm- 

 men hvass. dess kanter ej så mycket närmande sig hvarandra, som 

 hos följande, den yttre längre utdragen än den tillbakavikna spin- 

 delkanten. 



1. cfasciatu (sk. utan längsband). 



{•'örokomuifi' såväl i flytande, som stillastående vatten, således 

 i floder, åar. sjöar, kanaler och dammar, med sandig eller stenig 

 botten, i Stockholms skärgård äfven ymnig i salt vatten. Om 

 dess förekomst i Nerike berättar Hartman (Ner. Noll. p. 11): 

 "I Svartån har den alltid mörkt grönbrunt skal med nästan blott 

 på insidan märkbara längsliand. livilka deremot äro mycket tyd- 

 liga pä de vida ljusare färgade exemplai'en ur sjöarne. utan att 

 någon aiman olikhet står att upptäcka. Ex. af begge slagen för- 

 ändrade sig icke det minsta i färg under långvarig sammaulefnad 

 i acpuu'iet. der de i slutet af Maj och början af Juni födde un- 

 gar, hvilka äfven voro dels mörkare, dels ljusare med några an- 

 dra små olikheter, men vid noggrannare aktgifvande befunnos i 

 båda fallen kunna tillhöra hvilkeudera gamla fiirgvarieteten som 

 helst. En del här förekoinmande ex. uppnå en storlek af ända 

 till 33 mm. i längd, oaktadt spetsen alltid är anfrätt. och deri- 

 genom något förkortad.^ Denna art framföder ett stort antal ungar. 

 MiLLET har funnit hos en hona 82 sådana af olika storlek. De 

 skilja sig från dem af följande art derigenom att de äro knappt 

 hälften så stora då de framfödas, skalet saknar de hinnlika fran- 

 sarne på de blott otydligt märkbara upphöjda linierna längs siste 

 viudningen. det är nedtryckt, bredare än det är högt, ofvan tem- 

 ligen platt, under hvälfdt. trubbköladt. ytterst finstrimmadt och 



