462 



Turbo leacki Skepp ard Träns. Linn Soc. XIV (1823) p. 132. — Pa- 

 ludina kicl-xi Vestend Bull. Acad. Brux. Hl (1835) p. 375 (sec. v. 

 Fkadenf.). — Bithinia ventricosa Gkay Turt. Man. (1840) p. 94, t. 

 10, f. 121. — Paludina troschelii Alex. PaaschI Archiv f. Naturg, 

 Ym (1843) p. 300, t. 6, f. a, b, c. — Paludina infläta /3 minor 

 HANSÉn Öfvers. af K. Vet. Akad. Förh. (1845) p. 254. — Bythmia 

 similis Stein pr. p. Sch. u. Musch. Berl. (1850) p. 93, t. 3, f. 4, b, c. 

 — Bithinia similis Malm Göteb. Vet., Vitt. Samh:s Handl. III (1855) 

 p. 128. — Bythinia leacki Moquin-Tanpon Moll. Fr. II (1855) p. 257, 

 t. 39, f. 20—22. Jeffrets Brit. Conch. I (1862) p. 61. Reeve Brit. 

 Moll. (1863) p. 190. Westerlund Coll. Typ. Moll. Su. (1863) n:o 106; 

 Exp. Crit. Moll. (1871) p. 149. Lindström Gotl. Moll. (1868) p. 27, 

 t. 2, f. 9 (animal), t. 2, f. 13 (unc. radulte). — Bithinia ventricosa 

 var. 1 MöRCH Syn. Moll. Dan. (1864) p. 64 (excl. syn.) — Bithi- 

 nia ventricosa /? minor Westerlund Sv. Moll. (1865) p. 116. 



Djuret "afviker fråu föregående till kroppsformen deri. att 

 de operkelbärande loberna äro mindre, analröret kortare, plum- 

 pare, samt med öfre sidan insvängd i en sinus: trefvarne äro på 

 undre sidan hvita, på den öfre svartblå (stundom ljust röda : W.), 

 med ett brandgult tvärbaud vid roten i jemnhöjd med ögat; tag- 

 garne på trefvarne glesare och kortare än hos den förra; foten 

 är på undre sidan hvit och genomskinligt klar. kantad med spridda 

 hopar af brandgula pigmentceller, som bilda tvenne afbrutna sido- 

 band (eller ljusgrå, med rödgula sidoränder, som framtill mer eller 

 mindre sammanhänga: W.); djurets öfre sida är svartblå och midt 

 emellan trefvarne på proboscis sitter en fläck af gula pigment- 

 celler" (Lindstr.). 



Skalet äggrundt tornlikt, med tydlig nafvelfåra, mycket fint 

 spiralstrimmadt och oregelbundet tvärstrimmadt, glänsande, horn- 

 gult, genomskinande. men vanligen öfverdraget med en mörk slam- 

 skorpa; vindn. 4 — 5, småningom tilltagande, konvexa, mot söm- 

 men tvärt stupande, hvarföre sömmen är djup och bred och vind- 

 ningarne nästan trappstegslikt aftagande uppåt; siste vindningen 

 uppblåst, kortare än spiran, mot mynningen knappt nedböjd; myn- 

 ningcn ovalt rundad, upptill omärkligt vinklad; munsömmen sam- 

 manhängande, vanligen mer eller mindre fri, mycket fint hvitläp- 

 pig, med spindelkanten svagt tillbakaviken; locket ovalt och platt, 

 med mycket tydliga koncentriska strimmor, af hvilka de 3 — 4 

 yttersta äro bruna. 



/? minor Mörch: testa obscura, umbilicata; long. 2^/3 mm. 

 (sk. mörkt, nafladt. litet). 



