473 



äggömmen på en gång, ty en sandig slemlinia förenar ofta flera på samma 

 skal lagda ootheker. Gömmenas diameter går vanligtvis till 1 mm. Ag- 

 gen äro klotrunda eller svagt ovala och ligga fullkomligt inbäddade i 

 det klara slemmet. 



Utbrednings-området är ganska stort, om det ock icke är bevisadt 

 vara så kosmopolitiskt, som Middendorff och nu sednast A. v. Schrenk 

 förmodar. Denna snäcka lefver i hela Östersjön, åtminstone upp till sö- 

 dra Finlands och Ålands kuster. Från de Danska öarne omtalas H. stag- 

 nalis (H. ventrosa) och H. ulvce Pennant (enligt Mörch), den förra både 

 i sött och salt vatten, den sednare endast i hafvet. Genom Herrar J. 

 Collins och Mörchs godhet har jag erhållit lefvande exemplar af båda 

 formerna Efter noggranna jemförelser med Pahid. haltica härifrån kan 

 jag hvarken i djurets eller skalets form eller i tungbeväpningens utse- 

 ende, ej heller i något annat afseende finna någon enda vigtig skilnad. 

 Det hufvudsakligaste kännetecknet på Hydr. ulvce skulle enligt Mörch 

 vara, att hon har spetsen af trefvarne försedd med svart ring, hvilket 

 återigen enligt Jeffeeis skulle utmärka H. ventrosa. Nu har jag funnit 

 individer med svart ring på ena trefvaren och den andra utan ring, dess- 

 utom djur med svarta ringar i skal med bukigt svällda vindningar, d. 

 v. s. i skal som endast skulle tillkomma Hydr. staynalis eller ventrosa. 

 Jag är böjd för att anse individer, som sakna de svarta ringarne för så- 

 dana som framhärda i ungdomsdrägten, de ha blekare färger än de an- 

 dra och detta synes isynnerhet vara förhållandet med dem, som lefva i 

 föga salt vatten, liksom med så många andra hafsdjur under liknande 

 furhållanden. Att P. baltica bör betraktas såsom en verklig hafsform, 

 antyder hennes utveckling: ty ingen sötvattensform har embryo med så 

 utbildade segel — Neritinas embryo har dem fransade med cilier icke 

 med cirrher — och ingen har larv. P. haltica finnes utom i Östersjön 

 äfven i Nordsjön, i Engelska kanalen och sannolikt äfven i Medelhafvet" 

 (Lindström). 



Anm. Prof. Nilsson upptog i sin Hist. Moll. Sueciae såsom sötvat- 

 tenmollusker Paludina halthica nov. sp. och P. octona Lin. Denna sed- 

 nare är enligt Malm i Göteb. Vet. Vitt. Samh:s Handl. III p. 128 beskrif- 

 ven efter yngre exemplar af Bissoa lahiosa Mont., således en hafssnäcka, 

 (Mörch sätter H. octona såsom alldeles synonym med H. stagn.) och 

 enligt Lindströms omfattande och noggranna undersökningar i Gotlands 

 nutida mollusker p. 31 — 36 är P. balthica en verklig hafsform. Mörch 

 upptager i Syn. Moll. Danise för Danmark bland sötvattenmolluskerna 

 Hydrobia eller Paludinella stagnalis Baster, men denna är enligt Lind- 

 ströms granskning af originalexemplar densamma, som Nilssons P. hal- 

 thica och således en form, som tillhör hafsfaunan. Oaktadt detta har 

 jag i närvarande arbete icke kunnat helt och hållet förbigå denna snäcka, 

 dels emedan jag tagit den så långt från hafvet, som upp i Fuursö (högst 

 sällsynt; Feddersen angifver äfven att ett tomt skal är taget vid brädden 

 af Viborgsö), dels emedan sötvattenformen synes ej obetydligt afvika 

 från den i hafvet förekommande, äfven om man tager i betraktande denna 



F.iuna Molluseorum. 31 



