488 



föregående skrifter har jag antagit denna sista benämningen på familjen, 

 emedan den oaktadt yngst räknar de äldsta anorna, såsom härstammande 

 från ScopoLis Sphcerium af år 1777, (så vida man ej vill upptaga Geofkoys 

 namn Cliama af år 1767) och jag icke anser rätt behålla namnet på en 

 familj efter ett genusnamn, som af prioritetsskäl blifvit uteslutet. 



Djuret hos denna familj är till sina karakterer dels för litet 

 eller alldeles icke bekant, dels af den beskaffenhet, att det icke 

 är tillräckligt såsom skilnad emellan de särskilda genera, liksom 

 fallet äfven är hos Unio och Anodonta. Men i motsats till famil- 

 jen Unionidaj hafva vi inom närvarande familj i de mycket godt 

 utvecklade, om äfven ofta mycket fina, låständerna hos skalen gan- 

 ska användbara karakterer, hvilka dock hittills för skilnadeit emel- 

 lan de olika arterna, särskildt af slägtena Sphcerium Scopoli och 

 JPisidium Ppeiffer, blott mycket bristfälligt blifvit begagnade. 

 Jag har i XIV bandet af Malak. Blätter p. 150 utförligt beskrif- 

 vit mekanismen hos den s. k. låsen som förenar de båda mussel- 

 skalen, hvilken står i samma förhållande till dessa små musslor, som 

 clausilium och gomvecken till slägtet Clausilium, hos hvilket dessa 

 sednare för längesedan funnit erkännande och användning för sär- 

 skiljandet emellan arterna. Låset hos Sphseriid» har den vigtiga 

 uppgiften att ombesörja den fasta tillslutningeu hos skalen, så att 

 ingen vridniug åt sidan kan ega rum då djuret tiilsluter dem, 

 såsom det icke sällan händer hos de tandlösa Anodonterna (Ano- 

 donta luxata Held.) De två skalen röra sig genom de under buck- 

 lorna befintliga kardinaltänderna liksom en dörr på sina hakar. 

 Tänderna äro så bildade och genom mellanrum eller rännor skilda, 

 att de, då musslan är sluten, fullkomligt gripa in i hvarandra och 

 icke äro i stånd att röra sig hvarken åt ena eller andra sidan. 

 Betydligt ökes låsets styrka derigenom att kardinal- och sidotän- 

 derna icke i samma skal hafva de rännor, i hvilka de skola lägga 

 sig, utan att de, som tillhöra kardinaltänderna, finnas i det ven- 

 stra och de, som tillhöra sidotänderna i det högra skalet. Icke 

 mindre vigtig för skalens fasta tillslutning är låslisten (callum), en 

 under skalets öfverkaut i det inre gående perlmorvalk, på hvilken 

 kardinaltänderna sitta (sällan äro insänkta), och som mycket vex- 

 lar i bredd. Skalens styrka och låsens fasthet står i det närma- 

 ste beroende af musslornas förekorastställen och det kan antagas 

 såsom regel, att flytande vatten hafva de mest tjockskaliga muss- 

 lorna, med mycket stark lås, hvaremot stillastående vattensamlin- 

 gar hysa tunnskaliga, med smal låslist och svaga tänder försedda 



