489 



musslor. Äfven musslornas storlek står i mångfalldigt beroende 

 af rörligheten och storleken af de vatten de bebo; i flytande vat- 

 ten lefva de största arterna och formerna. 



Äfven för de tjockskaliga genera, som tillhöra de varmare 

 länderna, blifva icke låsets karakterer begagnade på det sätt och 

 till det omfång de förtjena. Mina undersökningar af flera arter 

 af slägtena Corhicula Mey., Bafissa Gray och Cyrene Lajvi. hafva 

 visat mig, att formen och ställningen af kardinaltånderna hos dessa 

 species, hvilka ofta särdeles väl skiljas från hvarandra genom skal- 

 formen, äro temligen öfverensstämmande. Till följe häraf vinner 

 den stora olikheten hos kardinaltånderna inom slägtena Sphterium 

 och Pisidium en högre betydelse, och ensamt detta är ett krite- 

 rium, att dessa tänders form och läge hos dessa genera är vida 

 vigtigare för speciesskilnaden än man vanligen antager. Jag an- 

 ser mig derföre, i betraktande af dessa förhållanden, för berätti- 

 gad att antaga ett vida större antal arter än man hittils gjort. 

 Slägtena af denna familj har sedan 20 år erhållit af faunisterna 

 ett ytterst ringa antal nya arter, i motsats till hvad som egt rum 

 inom hvarje slägte bland landmoUuskerna. F. moitessierianum 

 Paladilhe, P. dttbrucili Baudon, P. cuneatum Bielz och P. tu- 

 midum Colbeau äro de få arter, som slägtet Pisidium erhållit 

 sedan Baudons och Malms arbeten. Slägtet Sphcerium har sedan 

 samma tid i Europa icke fått någon förökning. Likväl äro dessa 

 små musslor vidt utbredda och finnas talrikt i nästan alla stän- 

 digt fyllda vattensamlingar. Huru rikligt har deremot icke art- 

 antalet blifvit ökadt af si. Unio och Anodonta, hvilka blott före- 

 komma i de större vattnen och af hvilka si. Anodonta af brist på 

 låständer erbjuder så få fästpunkter för speciesskilnaden. Jag har 

 hos de flesta författare funnit en stor motvilja att uppställa eller 

 ens erkänna nya arter af slägtena Sphserium och Pisidium, men 

 denna motvilja mot nya arter har icke sträckt sig till andra ge- 

 nera. Till och med Bourguignat drager sig härvid förskräckt 

 tillbaka, ehuru han föröfrigt i detta hänseende icke känner några 

 gränser. Detta allt skall likväl icke afhålla mig att fortgå på 

 den väg jag funnit vara riktig och jag hoppas att kunna genom 

 beskrifningarne och afbildningarne af de nya artei-na rättfärdiga 

 mitt åtgörande. 



Min uppfattning af genera och species inom denna familj grun- 

 dar sig företrädesvis på låsens olika form och särskildt på kardi- 

 naltänderna, då djuret sjelft alldeles icke lemnar några fasta, an- 

 Fauna Mollus^-on.m. 32 



