494 



den främre tanden är då trehörnig, med den ena spetsen riktad 

 mot bucklan och den ena sidan inåt musslan. Då har äfven hö- 

 gra skalet två lika formade tänder, af hvilka det är den bakre, 

 som är starkast triangulär. Då skalen tillslatas omfattas den främre 

 låstanden i venstra skalet af de båda tänderna i hiigra skalet, hvil- 

 ken form och ställning företrädesvis tillhör slägtet Cyrena, men 

 återfinnas äfven hos Pisidium amnicum. Ligga låständorna bakom 

 hvarandra, så äro de annorlunda bildade. Den yttre tanden är då 

 kort, tunn och föga böjd, den inre fastare, skarphörnigare, böjd, 

 vanligen längre och högre, den förra betäcker nästan till hälften 

 den sednare, sällan äro båda lika långa. Emellan båda ligger en 

 smal och djup fåra, som fullkomligt motsvarar formen hos den ena 

 låstanden i högra skalet och äfven upptager denna. Den andra 

 tanden i högra skalet är temligen lång och mer eller mindre böjd. 

 Sidotänderna ligga på olika afstånd från låständerna, så att 

 de främre äro närmare och de bakre, tillfölje af det mellanlig- 

 gande ligamentet, längre aflägsnade. I venstra skalet är sidotan- 

 den enkel, i det högra dubbel, så att då skalen tillslutas komma 

 tänderna i det venstra att ligga emellan de dubbla tänderna i det 

 högra. Hittils känner jag blott en art, Sph. dicMni nov. sp. 

 (från Main vid Frankfurt), som härifrån gör ett undantag, så att 

 venstra skalets främre tand är enkel och den bakre dubbel, i hö- 

 gra skalet deremot den främre dubbel och den bakre enkel. Sido- 

 tänderna ligga hos Sphserierna alltid under öfverkanten, hvareraot 

 de hos Pisidierna, tillfölje af det korta afståndet emellan bucklan 

 och hörnet af bakre kanten, ofta få sitt läge under detta. I ven- 

 stra skalet äro de alltid starkare och högre än i det högra och 

 den främre högre än den bakre. Af de dubbla sidotänderna i 

 högra skalet är den inre starkare och högre än den yttre, som 

 är mycket låg och svag. 



Karaktererna hos denna låsinrättning äro hos de särskilda 

 arterna mycket konstanta och stå merendels i förbindelse med den 

 yttre musselformen, ehuru fall förekomma, då musslor af temligen 

 lika form hafva mycket olika bildade låständer och derigenom åda- 

 galägga sin rätt att betraktas såsom sjelfständiga species. För 

 artdistinktioneu vigtigast hos denna apparat är formen och läget 

 hos låständerna i båda skalen, de öfriga delarne af låsen hafva i 

 så fall mindre värde. 



SpJimrium calyculatum. Drp. med dess förvandta former af- 

 viker i flera fall från gruppen Corneola i detta slägte. Musslan är 



