521 



användas hos författarne nästan lika ofta, så att jag skulle nästan anse 

 det vara nyttigt att, för att undvika förvexling framdeles, för denna 

 upptaga namnet tuberculata som den erhöll af Alten 1812. (Cl.) 



Anm. 3. Mörch upptager äfven Cycl. terveriana Dup. såsom syno- 

 nym till SpJi. calyculatum. Äfven emot denna åsigt måste jag uppträda 

 sedan jag fått se ett original af Dupuys art. Ifall C. terveriana icke är 

 att anse för ett eget species, så tillhör den dock närmast Spli. ryckJiolti 

 Norm., en enligt min åsigt lika god som vacker art, med hvilken den 

 dock icke alldeles sammanfaller, utan under hvilken den bildar en ut- 

 märkt varietet. (Cl.). 



Anm. 3. Den af Bourguignat till egen art (Sphoerium brochonia- 

 num) upphöjda foruia major Dupuy kan jag icke betrakta annorlunda än 

 såsom en varitet, som öfverallt förekommer sällsynt. Den karakter B. 

 framhåller och anser såsom särdeles vigtig, att låsbandet är utvändigt 

 synligt, måste jag, i betraktande af förhållandet hos de öfriga Sphserierna, 

 icke blott förklara föga förtjent af uppmärksamhet, utan anser jag det 

 för så svårt och tvifvelaktigt att hos dessa tunnskaliga musslor bestämma 

 huruvida låsbandet verkligen är synligt, att jag icke kan tillerkänna denna 

 karakter något egentligt värde. Det väsendtliga kännetecknet på denna 

 varietet ligger i de korta buckelrören, den nästan fullkomligt räta öfver- 

 kanten och musslans utomordentliga tunnskalighet. (Cl.). 



Anm. 4. Den abnormitet jag upptagit under namnet duppKcatum 

 och som består deri, att en liten mussla synes vara lägrad ofvanpå den 

 stora utbildade musslan, anser jag hafva tillkommit sålunda. Musslan lef- 

 ver i en grop, som uttorkar vid den tiden, då hon uppnått sin halfva 

 storlek. Derigenom måste hon gräfva sig ned i bottendyn, der hon er- 

 håller en ringare mängd af näring, hvarigenom hennes tillväxt blir myc- 

 ket förminskad och en afsats bildar sig i skalet. Blir grafven åter fylld 

 med vatten och derigenom de fordna förhållanderna återställda, så växer 

 musslan åter, såsom före det genom uttorkningen gjorda afbrottet, och 

 den utväxta musslan får en terrassformig afsats, som kommer att ligga 

 ungefår på midten af skalet. (Cl.). 



Anm. 5. Till vännen Clessins anm. 1. vill jag bifoga några ord. 

 Jag har nu icke tillgång till den af honom citerade Zool. Danite Prodro- 

 mus (af år 1776), men i Mullers Vermium Historia, der Tellina lacu- 

 stris först beskrefs, finnes utom den diagnos Cl. åberopar en utförligare 

 beskrifning och andra uppgifter, hvilka göra det otvifvelaktigt att han 

 menat vår nu s. k. Calycidina lacustris. Storleken angifves till "long. 

 1 '/2 — 6, lat. 1 '/4 '^ Ii"-" "ch då en dansk linea är lika med 2,22S millim., 

 så blir den största angifna längden 13,912 mm. och höjden 8,.3()9 mm , en 

 storlek, som visserligen aldrig S. draparnaldi uppnår, men väl närva- 

 rande art. Muller säger : testa rhombea, oris oppositis subsequalibus, 

 hvilket fullkomligt öfverensstämmer med Malms fig. anf. st. sidan 81 och 

 om dermed jemföres Malms goda figur sidan 82 på den större formen, 

 så blir man böjd för att anse denna sednare föreställa en mussla, som 

 föx'tjenar beti'aktas såsom underart af den förra, och den visar derjemte 



Fauna MoUuBcoruin. 34 



