545 



svagt tvärståencle, framkanten starkt rundad, knappt märkbart 

 tillspetsad, underkanten temligen böjd. mot bakkantcn begränsad 

 genom en starkt afrundad vinkel; låständerna i venstra sJcalet 2, 

 den yttre kort, föga böjd, tunn, skarp, bakåt långsamt uppsti- 

 gande^ till hälften betäckande den inre, som är starkare och böjd 

 mer eller mindre starkt, ända till halfmånformig, med bakre delen 

 merändels något kortare och starkare än den främre; rännan emel- 

 lan båda kort, inåt starkt vidgad; sidotänderna enkla, höga, myc- 

 ket tillspetsade, den främre något hakformig; låstanden i högra 

 skalet temligen böjd och kort. motsvarande den inre låstanden i 

 venstra skalet, bakre delen starkt klubbformigt förtjockad, öfre 

 sidan tvådelad medelst en djup fåra; sidotänderna dubbla, den 

 yttre temligen kort, tjock, mycket låg. sällan räckande utom skal- 

 kanten, den inre fast, något tillspetsad; rännan kort och djup. 



■ (i acuminatum Cless.: concha minuta, parum ventricosa. 

 parte anteriore acuminata, posteriore truncatula, umbonibus pro- 

 miuulis, dente card. interiore valv. sin. sublunato; 1. 3.5, alt. 3, 

 er. 2 mm. (musslan temligen liten, föga bukig, med främre delen 

 temligen tillspetsad, den bakre temligen tvärhuggen, bucklorna 

 föäia framstående, inre låstanden i venstra skalet nästan halfmån- 

 formig). 



FörekoniuitT i grafvar med långsamt flytande eller stillastå- 

 ende vatten, gerna i diken på torfmossar, men äfven i källor i 

 kcilktrakter och är underkastad en mängd förändringar, hvilka 

 dock alla hålla sig inom de i beskrifningen dragna gränserna. Till 

 lokala inflytanden kunna räknas att bucklorna blifva mindre breda 

 och mindre framstående, sköldarne tydligare, bakkanten mindre 

 tvärhuggen, om musslan lefver i flytande vatten, framkanten mera 

 tillspetsad, musslan mindre bukig, att storleken varierar så, som 

 vid diagnosen är angifvet, äfvensom inre låstanden i v. skalet vex- 

 lar till formen, hvaremot sidotändernas form och högra låstandens 

 klubblika skapnad är mycket konstant. 



Utbredning. I Sverige tvifvelsutan i de flesta trakter, så- 

 som tagen flerestädes i SIcåne, Blekinge, WG-ötland, ÖGötland, 

 Westmanland och Dalarnc. (i acumin. Skåne i Lefrasjön (C. A. 

 W.), Balarne vid Säther (C. G. A.). I Norge sannolikt ofta 

 förekommande ; exemplar meddelade från Kongswold och från Sog- 

 nerard vid Kristiania (O. N.), från Bergen (H. Friele) m. fl. st. 

 SannoUkt hörer hit den P. pulchellum hr O. S. Jensen tagit i 

 dammen icke långt från Laurviks kyrka (Indberetning om en i 



