548 



mera tydlig äggform, främre delen mer utdragen, Ijucklorna myc- 

 ket stora, rundade och starkt framstående.) 



y per sonatum Malm: conclia parva, minus ventricosa, antice 

 elongata; loug. 3,5, alt. 2,3, er. 1,8 mm. (musslan liten, mindre 

 bukig, främre delen utdragen). P. personatum Malm 1. c. p. 107 : 

 Conclia orbiculato-ovalis, compressiuscula, tenuissime striata, sulcis 

 1 — 5 concentricis prsedita. nitidissima, lutesceus, margine excepto, 

 lutescenti-cinerea, sed sorde ferruginea omnino obtecta, natibus con^ 

 vexis, umbonibus subprominulis ; long. 3 ^/3, alt. 3 ^/5, er. vix 2^/3. 

 (Malm). 



d fragile Cl. : concha parva, tenerrima, ventricosissima, ni- 

 tida, striata; long. 3,2, alt. 2,8, er. 2,3 mm. (musslan liten, ytterst 

 tunnskalig och bräcklig, mycket bukig, nästan klotformig, fint men 

 oregelbundet strimmig, glänsande.) 



£ solichini Cl. : concha solida, fiavida, tenuiter striata, splen- 

 dida; long. 3,6, alt. 3,i, er. 2,5 mm. (musslan temligen starkska- 

 1ig, gulaktig, invändigt tydligt hvitaktig, fint strimmad, starkt 

 gliinsande.) 



Förckoninier i kärr, sjöar, träsk, dammar, torfmossar, diken, i 

 fördjupningar emellan tufvorna på sänka ängar o. s. v. 



Utbredning. I Sverige åtminstone öfver hela Svea och Göta 

 rike. ft magnif. vid Göteborg (Malm), i Upland vid Harg (G. 

 E.). / person.: originalfyndorten är en liten bäck vid Hofås näi-a 

 Göteborg (Malm), sedan funnen flerestädes, men sällsynt, å fra- 

 gile: BleJcinge vid Ronneby i ett skogskärr nära landsvägen till 

 Långasjö (C. A. W.). I Norge vid Kristiania, Laurvik, Brevik, 

 Arendal, Bergen m. fl. st. (Friele och Jensen). /:? magnif. och 

 och € solidum vid Bergen (H. Friele enl. ex.). I Danmark 

 "den mest udbredte Art, isaer under forraadnet Love i smaa, ofte 

 udtörre, Vandpytter i Skovene" (Mörch). /? solidum: Fuirendal 

 Skov (Stb.), skogsdam vid Hoite station, Ellemose vid Valdby- 

 gaard, torfgraf i Porsmosen vid Sveibsek nära Silkeborg (C. M. P.). 



Anm. 1. Pisidium ohtusale uppfattas af olika författare mycket 

 olika och ännu mera olika af samlarne, från hvilka jag fått alla möjliga 

 former under detta namn. Äfven hos auctorerna är denna mussla thy 

 värr mycket för obestämd, hvarpå såsom bevis kan gälla, att jag bland 

 tre originalexemplar af P. obt. C. Pfeiffeu ur Mekkes samling fann tre 

 olika musslor, af hvilka en var den verkliga obtusale, (en annan mer ut- 

 dragen Pisidium och den tredje en ung Calyculina lacustris). Såsom huf- 

 vudkarakterer för P. obtusale antager jag den rundade formen, de nära 



