550 



samt uppstigande, med öfre kanten skarp, den inre starkare, nå- 

 got böjd, bakre delen klubblikt förtjockad, den främre långsamt 

 afsmalnande ; räiuian inåt så småningom vidgad ; sidotänderna enkla, 

 teraligen starka, den främre mycket tillspetsad, nära låständerna, 

 den bakre temiigen spetsig; låstanden i högra skalet böjd, bakre 

 delen starkare, främre fin och spetsad; sidotänderna dubbla, de 

 yttre fina, korta och låga, dock högre än skalkanten, de inre star- 

 kare och temiigen höga. 



Förckouiuier i Bayern endast på sumpiga ställen vid källdrag. 

 Malm angifver såsom förekomstställen åar, torfinossar och qvarn- 

 dammar. 



Itbrediiiug. I Sverige, vid Göteborg flerestädes ss. i torf- 

 mossen vid Lilla Änggården, i Utterbäcks torfmosse och qvarn- 

 dam samt i Mölndals å (Malm). I Norge skall denna mussla 

 vara tagen på flera ställen, men derom är ännu ingenting med 

 visshet kändt. I Danmark i Bi-öndholmsdal (Stp.), Nörreaa, Vi- 

 borg (Fedd.) enl. Mörch. 



Aiim. 1. Malms exemplar i Normalsanilingen i Frankfurt am Main 

 öfverensstämma icke fullkomligt med den form, som jag anser vara de» 

 normala. Jag har ej heller erhållit fullkomligt lika exemplar hvarken 

 från Westeblund eller Poulsen, men tviflar dock icke på att Malm, hvars 

 figurer och beskrifningar mycket väl passa in på mina musslor, verkli- 

 gen hade P. pusillum framför sig,, hvarigenom dess förekomst i Sverige 

 är säker. (Cl.) 



Anm. 3. Pfeiffers P. fontinale kan jag icke anse för pusillum Gme- 

 lin. MöRCH uttalar anf. st. den meningen, att Gmelin grundat sin Téllina 

 imsilla på en vid Hamburg funnen Pisidium, som är afbildad hos Schrö- 

 TEK t. 4, f. 7, och menar att denna Pisidium tillfö.je af sina starka tvär- 

 strimmor bättre passar på F. pulcheUum Jen. än på P. pusillum Auct. 

 Mig synes det visserligen ganska sannolikt att Gjfelin icke kände den 

 Pisidium, som Jenyns och Malm beskrifvit såsom pusillum, men det torde 

 likväl alltid blifva tvifvelaktigt om den mussla Gmelin anför motsvarar 

 P. pulchelhim Jen., då det är omöjligt att med säkerhet döma efter en 

 figur, som blott angifver omkretsen, då äfven de äldre författarnes dia- 

 gnoser äro så bristfälliga. Af alla Pisidier blir just P. pusillum mest 

 förvexlad med andra former eller rättare andra former blifva oftast för- 

 sedda med detta namn. Enligt min uppfattning är musalan utmärkt 

 genom sin runda form och stora platthet, egenskaper, som andra Pisidier 

 blott ega såsom ungar. Denna omständighet försvårar visserligen igen- 

 kännandet af P. pusillum och derföre blifva ofta sådana outvexta exem- 

 plar af andra Pisidier ansedda för varieteter af pusillum (t. ex. quadri- 

 latera Moqiin-Tandon anf. st. p. 587). En alldeles olika uppfattning med 

 kontinentens auctorer hafva de engelska författarne, hvilka antaga en 



