551 



större Pisidium, som är temligen bukig, såsom pusillum. Exemplaren af 

 "P. pusillum", som jag erhållit från herrar Jeffreys och Verkruzfn, till- 

 höra en annan art och det P. glohuJare mh., hvilken jag för ställningen 

 hos tänderna till och med anser böra föras till en annan grupp än P. 

 pusiUum- (Cl.) 



13. Pishliuni uitidum Jenyns. 

 Concha parum incsquilaiera orhiculafo-ovalis, compressius- 

 c-ula, tenuis, tenuitcr striata, ad nates sulculis 2 — 5, inferne std- 

 eis 1 — 2, nitidissima, lutescens vel lutescenti-cinerea, tnargine 

 excepto; umbones subdepressiuscuU, natibus convexiuscuUs; mar- 

 gines omnes reg^dariter curvati; valvulce inferne angulum rccfmn 

 formantes. Long. 2,s, alt. 2,2, br. l,s mm. 



Pisidium nitidum Jenyns Monogr. Cycl. in Träns. Phil. Soc. Cambr. 

 IV (1833) p. 304, t. 20, f. 7, 8. Malm Göteb. Handl. III (1855) p. 

 llQ c. fig. Baudon Monogr. Pis. Frang. (1857) p. 23, t. 1, f. A. 

 Jeffreys Brit. Conch. I (1862) p. 15. Mörch Syn. Moll. Dan. (1864) 

 p. 74. Westerlund Sv. Moll. (1856) p. 129; Exp. Crit. Moll. (1871) 

 p. 162. 



Djuret uppgifves hafva siphonens kanter försedda med fransar. 



Mtisslan liten, rundadt äggformig. föga bukig. tunnskalig, 

 med 3 — -5 djupare fåror omkring bucklorna, för öfrigt fint och 

 temligen oregelbundet strimmad, starkt glänsande, genomskinande, 

 af gulaktig hornfärg; hucMorna rundade, temligen breda, knappt 

 högre än öfverkanten, mycket närmade midten af musslan; lås- 

 bandet kort, fint, öfverbygdt; omJxretsen: framkanten knappt märk- 

 bart tillspetsad, rundad, bakkanteu rundad, utan tydliga vinklar 

 vid öfvergåugaiiie, bakkanten temligen böjd; låsUsten smal, inre 

 låstanden i venstra skalet räcker utom låsens inre kant; låstän- 

 derna i venstra skalet 2, den yttre kort, låg, tunn, föga böjd, 

 med nästan horizontal öfverkant, till hälften betäckande den inre, 

 som är stai'kare, föga böjd, nästan lika tjock till sin hela längd 

 och ganska hög; sidotänderna mycket närmade låständerna, enkla, 

 temligen höga, den främre vid spetsen något hakformig; låstanden 

 i högra sJcalet föga böjd, vid bakre ändan klubblik, temligen hög; 

 sidotänderna dubbla, de yttre kortare, fina, temligen låga, de inre 

 starkare, föga tillspetsade. 



Förekomst och utbreduiii;^. Denna musslas utbredning i nor- 

 den återstår ännu att utforska, hvarföre här blott upptages en lo- 

 kal för hvarje rike, deribland originalfyndorterna efter Malm och 

 MÖKCH, i Sverige vid Göteborg i Qvillebäckeu och i Danmark 



