557 



grad och ansenlig förstoring under en viss tid af året finnas ho- 

 pade inom de yttre gälanie. Hos våra Anodontaai"ter äro, enligt 

 v. SiEBOLD, de hanliga skalen hredt eller elliptiskt äggformiga, de 

 honliga aflångt äggformiga och starkare hviilfda. Hos de europei- 

 ska Unionerna, der liksom hos Anodonterna de yttre, stundom äf- 

 ven de inre. gälarne till hela sin längd tjena såsom ett slags mar- 

 supium, är, enligt Kuster, den hanliga musslan i allmänhet kor- 

 tare, tunnskaligare, vida plattare och isynnerhet mot bakre ändan 

 mera sammantryckt, under det främre delen iir öfvervägande och 

 längre utdragen eller åtminstone prydligare afrundad än skalen 

 hos honmusslan, äfvensom kanterna äro mindre skarpa och fram- 

 för allt saknas den abdominala hvälfning, som hos honmusslan be- 

 gynner vid eller bakom bvicklorna och sträcker sig mot nedre 

 kantens bakre del. Hos de nordamerikanska Unioniderna äro inom 

 olika grupper, till följe af äggsäckarnes och gälarnes olika bild- 

 ning, skilnaden emellan han- och honmusslans skal olika, antingen 

 honmusslan mycket mindre än hanmusslan eller den förra rundad, 

 den sednare pärouformig. eller den förra kortare med bakre nedre 

 delen af skalet bredare uppsvälldt och genom en bugt mera af- 

 söndradt från den främre, bakkanten tjockare och mera tvär, den 

 bakre hälften af underkanten nedsänkt och stundom sågtandad. 

 Då således skalformen hos de olika könen är så skild och ofta 

 dertill kommer olikhet i färg, är det naturligt att man ofta skulle 

 anse dem vara och beskrifva dem såsom vill skilda species och ett 

 icke ringa antal egna arter hafva sålunda uppkommit hos flera 

 auctorer. 



Utom denna af könsförhållanden beroende formolikhet, upp- 

 kommer sådan i vida högre grad genom lokala inflytanden, hvilka 

 här hafva snart sagdt obegränsadt spelrum. Att genom exempel 

 detaljera detta få vi öfverlemna åt Inledningen och här endast 

 hålla oss vid några allmänna förhållanden, hvarvid vi så ofta som 

 möjligt rådfråga den erfarne Rossmässler, dels derföre, att så ut- 

 förliga undersökningar öfver de stora bivalvernas förekomst ännu 

 saknas hos oss. dels emedan deras variation är i norden vida rin- 

 gare än på kontinenten och dels emedan samma orsaker på båda 

 ställen hafva samma eller likartade verkningar. R. sjelf säger, att 

 ingen bör förundra sig om man här och der finner egendomligt 

 bildade former, men väl deröfvei- att man på skilda ställen finner 

 fullkomligt öfverensstämmande former. Han menar dermed, att nä- 

 stan hvarje vatten påtrycker sina musslor sin egendomliga stäm- 



