561 



Stora floder och sjöar alstra stora musslor, säger RossmÄss- 

 LiER (Icon. 11. XII) vid jemförelse emellan dem från Donau och 

 den mycket stora S:t Gotthardskanalen vid Merseburg samt dem 

 från de betydligt mindre nordtyska floderna, äfvensom säkerligen 

 vid åtauka på de många små Unioformer, som tillhöra bäckarne 

 i Österrikes södra stater, sådana som TI. cminicus Z., U. carin- 

 fJiiaetfs Z.. TT. reniformis Schm., U. fusculus Z.. U. labacensis Z. 

 och andra små båtar US formev. Musslans storlek är dock icke be- 

 roende af sjöns eller flodens storlek, utan finner man troligen ännu 

 oftare de största exemplaren i ganska inskränkta vattensamlingar. 

 Sednare (h. XVIII) afbildar R. en A. cygnca v. cordata, tumida, 

 crassa, af 200 mm. längd, 95 mm. höjd och 80 mm. tjocklek från 

 en liten men djup sjö vid Altenburg, och den största form, som 

 är funnen af TJ. crasstis, den mycket tjockskaliga v. maximus 

 KoB. förekommer i en bäck i Slesvig. Måhända gäller dock den 

 mot RossMÄssLERS åsigt motsatta meningen företrädesvis Anodon- 

 terna, hvarpå Mat^m i Göteb. Vet. och Vitt. Sarahrs Handl. III 

 anför många bevis. liUgnt vatten och rik tillgång på föda synas 

 vara de förnämsta vilkoren för de tunnskaligare Anodonternas ut- 

 veckling, derföre har jag ingenstädes funnit så stora musslor, som 

 i kanalen vid städer och fästningar eller i hamnar vid städer, som 

 ligga vid sjöar eller floder. På sådana ställen uppnår A. cygnea 

 vid Wadstena den respektabla storleken af 180 nnn. 1., 80 mm. 

 höjd och 60 mm. tjocklek i sällskap med en massiv j4.. ^jwit^frosa ." 

 i södra kanalen vid Kristianstad blir A. cellensis nära 160 mm. 

 1., 80 mm. h. och 60 mm. tjock. "J.. ponderosa i Skenan har 

 tvifvelsutan att för sin utbildning tacka det mustiga vatten, som 

 från Skennige rännstenar tillflödar ån, ty längre ned förekommer 

 väl samma form, men mindre och mera tunnskalig, emedan vatt- 

 net der är mer utspädt" (E. v. G. i br.). Dr GoÉs skrifver vidare 

 att han i sjöar med kalkhaltigt vatten oftast funnit de tjockskali- 

 gaste bivalverna, såsom Anodonta ponderosa i Ljungstorps göl i 

 OGötland, der Charse och CeratophyUum, starkt impregnerade med 

 kalk. voro så frodiga, liksom i flera sjöar i WGötland. såsom i 

 Hornberga-, Höjentorps- och Egby-.sjöarne med deras stora kalk- 

 halt. Detta eger sin riktighet, men dock utan allmängiltighet, ty 

 fastän vi veta att äfven de flesta landsnäckor på kalkgrund få 

 betydligt tjockare skal än på urformationen, så gifvas andra, så- 

 som Pupa muscorum, Helix pulchella och costata. hvilka förfär- 

 diga tjocka skal med åsar och förtjockad munsöm, ehuru de fin- 



